ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 березня 2026 року справа №200/10022/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Зінькової Інни Володимирівни на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року у справі № 200/10022/25 (суддя в І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року у справі № 200/10022/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві. 
Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржену ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції належним чином не дослідив надані до позовної заяви документи та передчасно вирішив повернути позовну заяву позивачу, чим допустив порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню в справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. Суд першої інстанції повертаючи позовну заяву, дійшов наступного висновку. 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк – протягом п`яти днів з дня вручення позивачу даної ухвали – для усунення недоліків, а саме необхідно було: 
- в позовній заяві зазначити дати коли саме у січні 2024 року та у квітні 2024 року позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав свої документи та уточнив дані; зазначити докази, що підтверджують ці обставини; - докази наведеним обставинам додати до позовної заяви; 
- в позовній заяві зазначити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви. Звернуто увагу на те що такий перелік має відповідати доданим до позову документам. Також в ухвалі звернуто увагу на те, що до всіх поданих до суду документів в електронній формі (на виконання даної ухвали) слід додати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів або докази надсилання таких документів до електронних кабінетів інших учасників справи. 
Представник позивача (адвокат) - є особою, яка зареєструвала свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. 
Відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 251 вказаного Кодексу, яка регулює питання вручення судового рішення, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (останній абзац частини 6 статті 251 Кодексу). 
Відповідно до частини 7 статті 251 зазначеного Кодексу якщо копію судового рішення вручена представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Додаткове надіслання копії судового рішення на адресу місця проживання (перебування)/місцезнаходження такої особи або додаткове отримання копії судового рішення у паперовій формі за заявою такої особи не змінює наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України. 
Представник позивача вважається таким, що отримав копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху 23 грудня 2025 року, що підтверджується повідомленням про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (довідкою про доставку електронного листа), де відображено наступне: “Документ доставлено до електронного кабінету: 22.12.2025 19:41”. 
Отже, позивач вважається таким, що отримав копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху 23 грудня 2025 року. 
Між тим, недоліки позовної заяви у встановлений ухвалою строк, останній день якого був 29 грудня 2025 року, в повному обсязі усунені не були. 
Так позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив приблизну дату, коли він вчасно, як він зазначав, з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав свої документи та уточнив дані. 
Проте позивач не зазначив докази, що підтверджують такі обставини. Відсутність таких доказів у позивача (про що зазначено в заяві) не означає те, що їх не існує. Відсутність доказів у позивача при наявності у суду відповідної інформації є підставою для їх витребування у особи, у якої такий доказ знаходиться. 
Тому на стадії подання позовної заяви важливим є зазначення в позові доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що чітко визначено пунктом 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України. І у разі неможливості самостійно надати докази позивач вправі подати клопотання про витребування доказів судом, яке має відповідати вимогам частини 2 статті 80 цього Кодексу.
Отже, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Відповідно до частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк позовна заява повертається позивачеві. 
Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду, з огляду на наступне. 
Слід зазначити, що на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, було надано заяву про уточнення позовних вимог. 
Колегія суддів зазначає, що на стадії прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі суд позбавлений можливості надати оцінку тим чи іншим доказам, з`ясувати їх достатність для вирішення справи, їх належність та допустимість, а тому повернення позовної заяви з підстав ненадання тих чи інших доказів, не можна визнати обґрунтованим. 
Аналізуючи наведені обставини, колегія не піддає сумніву те, що певні підстави для усунення недоліків позовної заяви існували. Проте, приймаючи до уваги формальні вимоги до позовної заяви, передбачені КАС України, та спосіб, у який вони були застосовані у цій справі, колегія суддів вважає, що повернення позову з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи. 
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви є помилковим. 
Згідно пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, його висновки не відповідають обставинам справи, тому судове рішення ухвалено з порушенням процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Зінькової Інни Володимирівни на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року у справі № 200/10022/25 – задовольнити. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року у справі № 200/10022/25 - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Повне судове рішення – 26 березня 2026 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів А.А. Блохін

Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко