Справа № 215/1308/26 
1-кп/215/578/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026046760000040 від 10.02.2026 щодо
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованої, яка є особою з інвалідністю 2 групи, заміжньої, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючої, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючої, зареєстрованої за адресою: 
АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок за наступних фактичних обставин.
10 лютого 2026 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом із дружиною свого племінника — ОСОБА_2 .
У ході спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, який переріс у сварку. Під час конфлікту у ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин сформувався прямий умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, 10 лютого 2026 року приблизно о 08 годині 05 хвилин (більш точний час під час дізнання встановити не вдалося), перебуваючи в приміщенні коридору житлового будинку за вказаною адресою ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, наблизилася до потерпілої, стала обличчям до неї та кистями обох рук схопила ОСОБА_3 за нічну сорочку в ділянці грудної клітини, після чого умисно штовхнула її.
Унаслідок зазначених дій потерпіла втратила рівновагу та впала на підлогу в дверному прорізі між коридором будинку та верандою, приземлившись правим боком на міжкімнатний дерев`яний поріжок.
Після вчинення вказаних дій ОСОБА_2 , досягнувши реалізації свого умислу, залишила місце вчинення кримінального правопорушення.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_3 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді синця грудної клітини, яке згідно з висновком судово-медичного експерта № 194 від 13.02.2026 відноситься до легких тілесних ушкоджень як таке, що має незначні скороминучі наслідки (п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6).
Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України як умисне легке тілесне ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2026 постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження за №12026046760000040 від 10.02.2026 вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Прокурором в обвинувальному акті зазначено, що оскільки підозрювана ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, тому відповідно до положень ст.ст. 381, 382 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачена ОСОБА_2 в присутності захисника ОСОБА_4 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення та згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без судового розгляду в судовому засіданні.
Крім того, обвинуваченій роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Органом досудового розслідування встановлено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, як беззаперечно визнані обвинуваченою та підтверджуються належними та допустимими доказами, які досліджені судом.
Обґрунтованість обвинувачення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Потерпіла ОСОБА_3 подала до суду заяву про згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, її вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дослідивши у сукупності матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком; особу ОСОБА_2 , яка на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває та не перебувала, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштована, заміжня, є особою з інвалідністю 2 групи, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має.
Згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшуючою її відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст.67 КК України не встановлено.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених; особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винної.
На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 50, 65 КК України суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченої та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_2 у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до норм КПК України.
З матеріалів справи встановлено, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, збитки - відсутні.
Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. 373-376, 381-382, 394 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, на користь держави.
Матеріали кримінального провадження №12026046760000040 від 10.02.2026 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 215/1308/26, провадження № 1-кп/215/578/26.
Копії вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного сулу через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, за виключенням підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини відповідно до положень ст.ст.381, 382 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя