Єдиний унікальний номер: 704/1624/25 
Номер провадження 1-кп/704/105/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року м. Тальне
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тальне кримінальне провадження №12025255310000480 по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань Черкаської області,  зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, освіта професійно-технічна, працюючого водієм КП «Тальне-Сервіс», одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, 
за ч.2 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 07.11.2025 близько 13:30 години, знаходячись на території Тальнівського АТП 17137, що розташоване за адресою: вул. Соборна, 115, місто Тальне, Звенигородського району, Черкаської області, під час сварки із ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх протиправних дій, а саме посягання на здоров?я іншої людини, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, наніс два удари шлангом по голові потерпілого ОСОБА_4 , після чого наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми з струсом головного мозку, забійної рани м?яких тканин волосяної частини голови, саден на лобній ділянці справа, на лівій щоці, які відповідно до висновку експерта № 05-9-01/375 від 26.11.2025, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю.
Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав частково, пояснив суду, що 07.11.2025 року під час конфлікту, який виник між ним та потерпілим на ґрунті створення аварійної ситуації на дорозі, під час керування ними обома транспортними засобами, ОСОБА_4 шарпав його за одяг та погрожував, що про аварійну ситуацію на дорозі повідомить керівництво Тальнівського АТП. Працівники АТП їх розборонили. Після того, як ОСОБА_4 пішов в підсобне приміщення, щоб повідомити майстра про ситуацію, що склалася на дорозі, він взяв в кабіні автомобіля шланг, який придбав для домашніх потреб, і пішов за потерпілим. Між ними знову виник словесний конфлікт, під час якого потерпілий шарпав його за одяг, а він у відповідь почав наносити йому удари шлангом по голові. Скільки було ударів не пам`ятає. Присутні почали знову їх розбороняти, схопили за руки ОСОБА_4 та його, щоб припинити конфлікт.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 своїх показаннях підтвердив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень, та пояснив, що дійсно 07.11.2025 року в обідню пору доби під час конфлікту, який виник після створення ОСОБА_6 аварійної ситуації на дорозі, він поїхав за обвинуваченим до місця його зупинки, щоб висловити своє обурення. Між ними виник словесний конфлікт, під час якого він шарпав ОСОБА_6 за одяг, а той в свою чергу його відштовхував. Оскільки конфлікт не вирішився, він пішов в підсобне приміщення, щоб поговорити з керівництвом стосовно дій їхнього водія. ОСОБА_6 зайшов туди із шлангом в руці, між ними продовжився словесний конфлікт і обвинувачений наніс йому два удари по голові шлангом та кулаком по обличчю. Внаслідок ударів по голові в нього утворилась рана з якої йшла кров, також під час бійки він втратив слуховий апарат, проте одразу цього не помітив, оскільки дуже погано себе почував. Викликали швидку та поліцію. Після приїзду екстрених служб у нього почали відбирати пояснення, тоді зрозумів, що втратив слуховий апарат та розпочав пошуки, проте апарат не знайшли. Медиками йому була надана перша допомога, і він в лікарню не поїхав. Проте по проходженню декількох днів відчував себе погано. Мав головокружіння, головний біль, нудоту, а тому був вимушений звернутися за допомогою в лікарню.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим за інкримінованою йому статтею кримінального проступку, його вина у вчиненому підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:
- показами допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , дружини ОСОБА_4 , яка пояснила, що в листопаді місяці 2025 року, точної дати не пам`ятає, їхала з потерпілим, по справах. Автомобіль під керуванням ОСОБА_6 створив їм аварійну ситуацію, і чоловік поїхав за даним автомобілем, щоб поговорити з водієм. Вони заїхали на територію АТП. Між потерпілим та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, також ОСОБА_4 та ОСОБА_6 шарпали один одного за одяг. Згодом її чоловік пішов в підсобне приміщення, а ОСОБА_6 підійшов до автомобіля, взяв з кабіни шланг та пішов також у підсобне приміщення. Що саме там відбувалось - не бачила, однак, ОСОБА_4 вивели працівники АТП вже тримаючи під руки, він був весь в крові, не міг говорити, а тому вона одразу викликала швидку. Вже в швидкій, коли заговорила до нього, а він не відповів, то зрозуміла, що чоловік втратив слуховий апарат. Пошуки апарату не дали позитивного результату. Проте, оскільки чоловік розрізняє слова «по губах», а також якщо говорити до нього підвищеним тоном голосу, то пояснення медикам і поліції в той день надавав;
-рапортом від 24.11.2025 року дізнавача СД Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області про прийняття на виконання матеріалів ЄО №34717 від 11.11.2025, ЄО №34857 від 12.11.2025, ЄО №34363 від 07.11.2025 за повідомленнями на лінію 102, про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.63);
-протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_4 (а.с.64);
- заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 11.11.2025 року (а.с.65);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.11.2025 року з доданими зображеннями, у відповідності до якого потерпілий та статист продемонстрували яким чином обвинувачений вчинив побиття ОСОБА_4 (а.с.70-73);
- інформацією, наданою Звенигородською станцією екстреної (швидкої) медичної допомоги про надання 07.11.2025 року екстреної медичної допомоги ОСОБА_4 (а.с.74);
-випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 12.11.2025 року по 21.11.2025 року з діагнозом: забита інфікована рана волосистої частини голови, ушиб, гематома правої лобно-скроневої ділянки, садно лівої щоки, забій підборіддя, закрита ЧМТ, струс головного мозку (а.с.76-77);
-фототаблицею з загальним виглядом ОСОБА_6 зі шлангом в руці, який вийшов з приміщення гаража ( а.с. 79);
- висновком експерта № 05-9-01/375 від 24.11.2025, з якого вбачається, що виявлене у потерпілої тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забійної рани м`яких тканин волосяної частини голови, саден на лобній ділянці справа, на лівій щоці, які спричинені дією тупого твердого предмету (предметів), давність спричинення їх може відповідати часу вказаному у фабулі постанови і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_4 могли виникнути від двократної дії твердого тупого предмету. Тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_4 могли виникнути при механізмі і обставинах вказаних в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 від 11.11.2025 року. ( а.с.89-91).
Разом із тим, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення посилання на вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.
Дана обтяжуюча обставина, зазначена в ст. 67 КК, свідчать про підвищену небезпеку вчиненого злочину та особи винного, що дає суду підстави для призначення більш суворого покарання з кількох альтернативних у санкції покарань.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю або особи, яка перебуває в безпорадному стані, або особи, яка страждає на психічний розлад, зокрема на недоумство, має вади розумового розвитку, а також вчинення злочину щодо малолітньої дитини або у присутності дитини.
Встановлення обтяжуючих обставин має значення для правильного призначення покарання, тому суду необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і у вироку наводити мотиви прийнятого рішення.
Як вбачається з матеріалів провадження та з встановлених в судовому засіданні обставин, ОСОБА_6 при вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України не міг знати про стан здоров`я потерпілого, його фізичні обмеження чи про особливості порушення функцій його організму, оскільки видимих ознак інвалідності останній не має, а тому вчинення даного кримінального проступку стосовно особи з інвалідністю не охоплювалось і не могло охоплюватись умислом обвинуваченого. 
Отже, правові підстави для врахування передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 67 КК обставини, яка обтяжує покарання, відсутні. 
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення кримінальних правопорушень, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше, позитивно характеризується по місцю проживання. На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра обвинувачений не перебуває. 
За таких обставин по справі, враховуючи характеризуючі дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, позицію потерпілого, зважаючи на характер протиправних дій, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу, у максимальному розмірі, визначеному санкцією статті. 
Судові витрати у справі відсутні. Запобіжний захід не обирався. Долю речових доказів у справі слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Вирішуючи заявлений цивільний позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить із такого.
Так потерпілим заявлено позовну вимогу про стягнення з обвинуваченого 15200 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. у якості відшкодування завданої моральної шкоди.
Завдану матеріальну шкоду потерпілий обґрунтовує тим, що він є особою з порушенням слуху та постійно користується слуховим апаратом. Під час нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим, з його вуха випав слуховий апарат, який він не зміг потім знайти і був вимушений придбати новий. Вартість слухового апарату 15200 грн., що підтверджується рахунком.
Моральну шкоду потерпілий обґрунтовує тим, що йому було безпричинно спричинено фізичний біль та тілесні ушкодження. Він хвилювався з цього приводу, відчував себе безпорадним, пригніченим, його звичний спосіб життя було порушено, втрата слухового апарату призвела до тимчасової втрати можливості повноцінного слухового сприйняття, що ускладнило спілкування з оточуючими, орієнтацію в навколишньому середовищі та виконання повсякденних соціальних та побутових функцій. Також посилається на те, що протиправні дії обвинуваченого негативно вплинули на психоемоційний стан його дружини, яка внаслідок пережитого стресу проходила стаціонарне лікування в медичному закладі, що в свою чергу призвело до психологічного виснаження самого потерпілого і на його думку є складовою моральної шкоди.
23.01.2026 року до суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якому ОСОБА_6 заперечує спричинення матеріальної та моральної шкоди та вважає що цивільний позов не підлягає до задоволення.
Потерпілий та його представниця в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять про їх задоволення. 
Обвинувачений в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав.
Щодо позовних вимог про стягнення 15200 грн. завданої матеріальної шкоди, суд приходить до наступних висновків.
Судом об`єктивно встановлено, що матеріалами кримінального провадження обґрунтовано доводиться розмір завданої матеріальної шкоди.
Згідно наданої індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю №2 984 від 26.10.2022 року ОСОБА_4 є особою з другою групою інвалідності, яка потребує виробу медичного призначення – слухового апарату (а.с.22). 
Рахунком на оплату №4 від 14.11.2025 року підтверджується придбання ОСОБА_4 слухового апарату Oticon jet 2 BTЕ вартістю 15200 грн. (а.с.24).
Частиною 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Ч.5 ст.128 КПК України визначено, що: цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Ч.1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Станом на день розгляду справи ОСОБА_6 суму завданої матеріальної шкоди не сплатив.
З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди.
Щодо позовних вимог про стягнення 50000 грн. моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1, п.п.1-2 ч.2, ч.3-4 ст.23 ЦК України визначено, що: Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Абз.2 п.5, п.9 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 31.03.1995 р. "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що: Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану... При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. 
Судом об`єктивно встановлено факт наявності у даному випадку моральної шкоди. 
Однак, визначаючи розмір завданої моральної шкоди, суд враховує, що доказів, які б свідчили про існування причинного зв`язку між станом здоров`я дружини ОСОБА_4 і фактом заподіяння тілесних ушкоджень останньому суду надано не було. Такі твердження ОСОБА_4 самі по собі є лише припущеннями і судом до уваги братись не можуть. 
Також суд бере до уваги характер протиправних дій, кількість і характер ушкоджень, які завдав потерпілому обвинувачений, також і поведінку обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав частково, психологічний стан потерпілого, який зазнав емоційних страждань.
Суд бере до уваги і поведінку самого потерпілого, який під час конфлікту своїми діями та словами провокував ОСОБА_6 , шарпав за одяг та ініціював продовження конфлікту, не зважаючи на намагання оточуючих припинити його.
Ч.5 ст.128 КПК України визначено, що: Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За таких обставин, з врахуванням досліджених судом доказів, враховуючи вимоги розумності та справедливості, беручи до уваги матеріальний стан обох сторін, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги потерпілого частково, у розмірі 15000 грн.
Керуючись ст. 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим  ОСОБА_6  у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.).
Речові докази по справі:фото з зображенням ОСОБА_6 із шлангом в правій руці біля транспортного засобу «Сміттєвоз» КП «Тальне-Сервіс» – залишити при матеріалах кримінальної справи.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 15200 грн. 00 коп. ( п`ятнадцять тисяч двісті грн.00 коп.). завданої матеріальної шкоди та 15000 грн. 00 коп. (п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) у якості відшкодування завданої моральної шкоди.
У задоволенні решти позову – відмовити. 
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через Тальнівський районний суд Черкаської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, що не були присутні в судовому засіданні – копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1