Справа № 195/2104/25
2/195/127/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
04.03.2026 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області 

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді – Кондус Л.А., при секретарі – Дєєвої Ю.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (ЄДРПОУ 37616221) до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості , 

В С Т А Н О В И В :
Позивач ТОВ “СВЕА ФІНАНС ” звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 49684,41грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 28.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 923349645.
28.11.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та Товариством з обмеженою відповідальністю “Таліон плюс” було укладено договір факторингу № 28/1118-01 за умовами якого ТОВ"Манівео швидка фінансова допомога" передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» на підставі додаткових угод, за плату, належні йому права грошової вимоги, а ТОВ “Таліон плюс” приймає належні ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" права грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №237 від 27.06.2023р. до Договору Факторингу 28/1118-01 , ТОВ “Таліон плюс” набуло права грошової вимоги до відповідача .
02.05.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Таліон плюс” та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 02/0524-01/01.02-11/24 за умовами якого ТОВ"Таліон плюс" передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» за плату, належні йому права грошової вимоги, а ТОВ “Свеа Фінанс” приймає належні ТОВ "Таліон плюс" права грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до Додатку 1 Реєстру боржників до Договору Факторингу №02/0524-01/01.02-11/24 , ТОВ “Свеа Фінанс” набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 49684,41 грн., з яких: 9846,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу , 39838,02 грн. - заборгованість по відсоткам.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ “СВЕА ФІНАНС” за кредитним договором № 923349645 від 28.11.2021р. у сумі 49744,16 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати .
Рух справи:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 29.12.2025 головуючим суддею визначено — Кондус Л.А.
09.01.2026 р. Надійшла інформація ВК Томаківської селищної ради,про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с.72).
13.01.2026 року Ухвалою Томаківського районного суду справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 11.02.2026р.
09.02.2026р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.77-81) та заява відповідача про слухання справи за її відсутності(а.с.82).
11.02.2026 року слухання справи відкладено на 04.03.2026 р.
Аргументи учасників провадження 
Представник позивача ,у позовні заяві, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, правом подачі відповіді на відзив не скористався.
Відповідачка - надала до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечує у повному обсязі, мотивуючи тим , що позивачем належним чином не доведено факт отримання відповідачкою грошових коштів у заявленій позивачем сумі, та тим, що позивач є неналежним позивачем по справі, просить розглядати справу за її відсутності.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений електронний договір кредитної лінії «Веокард» № 923349645 від 28.11.2021 р. про надання коштів на умовах фінансового кредиту. На виконання вимог Закону"Про електронну комерцію», позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами надання споживчих кредитів та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець виконав умови договору і відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію, ліміт кредиту від 2000 до 50000 грн., на строк до 1825 днів з можливістю продовження на споживчі цілі, за фіксованою процентною ставкою протягом першого місяця 178,85% річних, протягом другого та наступних місяців 361,35 % річних. Загальні витрати по кредиту за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом -11470 грн., та 12970 грн. відповідно. (а.с.6-10). 
Кредитні кошти надаються позичальнику Траншами шляхом переказу на картковий рахунок випущеної йому Банком в рамках продукту Веокард.(а.с.6).
З розрахунку наданого позивачем на підтвердження заявлених вимог вбачається, що позичальник має перед кредитором заборгованість за кредитним договором в сумі 49684,41 грн., з яких: 9846,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу , 39838,02 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с.22 ).
Відповідно до розрахунку заборгованості , наданої первісним кредитором, вбачається, що відповідачу було видано траншами кредитні кошти у загальній сумі 10309,11 грн., а також що відповідачем приймалися заходи щодо погашення кредиту та сплачувались платежі , а саме 15.12.2021 — на суму 345 грн., 05.01.2022- 580 грн., 0701.2022- 290 грн., 09.02.2022 — 35 грн., всього на суму 1250 грн. (а.с.16).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 26.11.2021р уклала кредитний договір №923349645 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримала кредитні кошти, однак не виконала зобов`язання за кредитним договором, тому з неї на користь позивача слід стягнути тіло кредиту у розмірі 9846,39  грн.
Однак щодо розміру процентів, які погоджено сторонами та за якими заборгованість більша за фактично отримані позичальником кошти, слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як було зазначено вище сторонами погоджено розмір процентів і порядок їх нарахування та відповідно до розрахунку заборгованості він складає 39838,02 грн.
Слід звернути увагу, що відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не зміг ефективно здійснити свої права бути поінформованим про дійсні умови кредитування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. А тому на думку суду, укладення ОСОБА_1 договору перетворюється на непомірний тягар для відповідача, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором.
Отже, суд враховує, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які у чотири рази перевищують саму суму позики і є явно завищені з огляду на сам розмір позики, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Крім того, з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року №39/248 "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Застосовуючи аналогію та враховуючи те, що заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 39838,02 грн. не є співмірною сумі кредиту у 9846,39 грн. за вищевказаним кредитним договором, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно завищеної суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру процентів за вказаним договором до 5000,00 грн. При визначенні розміру процентів суд виходить з розміру облікової ставки НБУ та строку дії договору кредиту.
Щодо позиції представника відповідача викладеної у відзиві.
Суд критично оцінює пояснення відповідача, щодо недоведеності позивачем факту надання кредитних коштів відповідачу у вказаних розмірах. Відповідно до пояснень позивача у позові , та надання розрахунку заборгованості, позивачем вказано, що відповідачка намагалася виконувати умови договору, та здійснила декілька платежів для погашення заборгованості, а саме 15.12.2021 — на суму 345 грн., 05.01.2022- 580 грн., 0701.2022- 290 грн., 09.02.2022 — 35 грн., всього на суму 1250 грн., які були зараховані на погашення тіла кредиту та відсотків. Саме тому позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі -9846,39 грн., і дана обставина відповідачем не спростовується.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ « СВЕА ФІНАНС» з підстав вказаних вище.
Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати позивача зі сплати судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних вимог, що дорівнює 723,84 грн. ( 14846,39/49684,41 Х 2422,40 =723,84 грн. ). 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 11, 15, 526, 1048, 1049, 1054 ЦК України, -
У Х В А Л И В
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за кредитним договором № 923349645 від 28.11.2021 року в сумі 14846,39 (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок шість) гривень 39 коп. , яка складається із: простроченої заборгованості за тілом кредиту – 9846,39 грн., простроченої заборгованості за нарахованими відсотками – 5000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (ЄДРПОУ 37616221) судовий збір в сумі 723,84 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. 
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (ЄДРПОУ 37616221) адреса 04070 м. Київ вул . Іллінська буд.8
Відповідач : ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:	  	Л. А. Кондус