Справа № 296/7153/25
2/296/555/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

17 лютого 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі: головуючої судді - Петровської М.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки: Житомирська міська рада, ОСОБА_3 про визнання особи, такою, що втратила право користування житлом, -
встановив:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Галагуз Дарина Миколаївна, звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, у якій просить:
- визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 ; 
- судові витрати залишити за позивачкою.
В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_4 , батьком позивачки по справі, 27.04.1983 було отримано ордер на вселення у квартиру АДРЕСА_1 , зі складом сім`ї з чотирьох чоловік: чоловік ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після його смерті квартиронаймачем є ОСОБА_3 .  ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виросли утворили свої сім`ї. ОСОБА_5 виписався з квартири, проживає окремо. ОСОБА_8 залишилась проживати з матір`ю ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_2 з 2001 року виїхав за кордон, з того часу в квартирі не проживав. На даний час він зі своєю сім`єю проживає на постійній основі в Португалії. Поточні та капітальні ремонти, комунальні послуги та інші витрати по утриманню даної квартири несуть лише ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .Відповідно до актів ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир» від 13.09.2023 та від 21.05.2025, ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2001 року. ОСОБА_2 більше 20 років не приймає участі в утриманні житла, ремонтних роботах чи оплаті комунальних послуг, в зв`язку із чим постала необхідність у вирішенні питання про визнання його таким, що втратив право користування житлом.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 18.09.2025 у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 13.01.2026, зазначеною у протоколі судового засідання, підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті. 
Від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Галагуз Д.М. надійшла заява від 17.02.2026, в якій просить провести розгляд справи без участі позивача та її представника, а позов – задовольнити. Також в заяві просила зняти клопотання про допит свідків у зв`язку із тим, що відповідач визнав позов.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. 23.01.2026 до суду надійшла заява від відповідача, в якій просить розглянути справу без його участі. Вказує, що дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте з 2001 року там не проживає, участі в утриманні квартири не приймає, має постійне місце проживання в Португалії.
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки ОСОБА_3 23.01.2026 надійшла заява, в якій просить справу розглядати без її участі.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, згідно раніше поданої заяви від 14.10.2025 просив справу розглядати за відсутності представника.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
У зв`язку із заявленим клопотанням представником позивача про зняття з розгляду її клопотання про допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , суд приймає відмову від вказаного клопотання.
Судом встановлено, що 27.04.1983 було видано ордер №01265 на вселення у квартиру АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_4 в складі сім`ї чотири людини: ОСОБА_4 (наймач), ОСОБА_3 (дружина наймача), ОСОБА_5 (син наймача) та ОСОБА_2 (син наймача). 
У відповідності до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про шлюб від 09.08.2008, та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , а також відповіді ВОМІРМП УДМС України № 1888/6825 від 17.07.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 27 вересня 2000 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 15 квітня 1998 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Всі особові рахунки на отримання комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , оформлені на ОСОБА_3 (копії квитанцій).
Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 та відповіді ВОМІРМП УДМС України № 1888/6982 від 17.07.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 23 листопада 1991 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до актів, складених працівниками ТОВ “Керуюча компанія “КомЕнерго-Житомир” від 13 вересня 2023 року, від 21 травня 2025 року, довідки директора ТОВ “Керуюча компанія “КомЕнерго-Житомир” № 41/1 від 21.05.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований, однак фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з травня 2001 року.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Нормами статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.61 Житлового кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.64 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 у заяві від 23.01.2026 визнає ті обставини, що він зареєстрований, однак фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 2001 року, вказану квартиру не утримує, та має постійне місце проживання в Португалії.
При цьому, такий факт тривалого непроживання відповідача за вказаною адресою з 2001 року, тобто понад 20 років, також підтверджений актами, складеними працівниками ТОВ “Керуюча компанія “КомЕнерго-Житомир” від 13 вересня 2023 року, від 21 травня 2025 року, довідкою директора ТОВ “Керуюча компанія “КомЕнерго-Житомир” № 41/1 від 21.05.2025.
Суд бере до уваги, що наявність реєстрації відповідача ОСОБА_2 (без проживання) у квартирі АДРЕСА_1 , в якій позивачка зареєстрована, покладає на неї обов`язки зі сплати додаткових коштів за комунальні послуги, нести інші витрати по утриманню нерухомого майна, які б мав нести, в тому числі, і відповідач ОСОБА_2 .
Враховуючи наведене у сукупності, доведеність факту непроживання ОСОБА_2 , у квартирі АДРЕСА_1 , понад 20 років, відсутність встановлених судом поважних причин його непроживання понад шість місяців, суд дійшов висновку про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та задоволення позову.
Керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, -
ухвалив:
Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки: Житомирська міська рада (м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2, код ЄДРПОУ 13576954), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) про визнання особи, такою, що втратила право користування житлом, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням – квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 19.02.2026.

Суддя М. В. Петровська