ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/12631/24 Суддя (судді) першої інстанції: Скрипка І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя  Грибан І.О.
судді:  Ключкович В.Ю.
Кузьмишина О.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулося з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, у якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладену в листі від 26.01.2024 № 03/1238; 
- зобов`язати відповідача зняти ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 2619, 04.06.2022, РНОКПП: НОМЕР_2 ) з військового обліку призовників як особу, яка вибуває на строк більше трьох місяців за межі України відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 53 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку із необхідністю оформлення документів для виїзду за межі України на строк понад 3 місяці до Королівства Швеція і зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 звертався із заявами до відповідача з проханням зняти його з військового обліку призовників. Вважає, що відповідач протиправно відмовив у такому знятті, зважаючи на позитивне рішення органу Державної міграційної служби України та наявність підстав для відповідного зняття.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України.
Відповідно до засвідченого перекладу листа Уппсальського Університету(Швеція) від 04.07.2023 року (а.с.13-15), ОСОБА_1 було зараховано на магістерську програму за спеціальністю «Вбудовані системи» в Уппсальському університеті, програма розрахована на 2 роки за денною формою, яка триватиме з 28.08.2023 року по 08.06.2025. Позивачем здійснено оплату такого навчання (а.с.18).
09.06.2023 року міграційною службою підрозділу перевірки дозволів 1 Еребру Королівства Швеція ОСОБА_3 надано посвідку на проживання на період з 01.08.2023 року по 01.09.2024 (а.с.20-21).
Позивач зазначив, що 11.07.2023 року подавав до Подільського районного відділу Головного управління ДМС у м. Києві заяву про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне місце проживання до Королівства Швеція з метою подальшого навчання. Оскільки органом ДМС не було прийнято рішення, ОСОБА_2 звернувся до Уппсальського університету для надання відстрочки. Електронним листом з відповідного навчального закладу від 07.09.2023 року позивачу повідомлено про надання відстрочки та перенесено навчання на осінній семестр 2024 року (копія листа університету про надання відстрочки на навчання з гугл-перекладом - а.с.23).
Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області 10.11.2023 прийнято рішення про оформлення документів позивачу для виїзду за кордон на постійне місце проживання до Королівства Швеція, термін дії якого до 10.05.2024 року (а.с.24). 
У цьому ж рішенні вказано про необхідність, зважаючи на Порядок провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання, затверджений наказом МВС України від 16.08.2016 № 816, здійснення позивачем наступних дій:
- зняття з реєстрації місця проживання в Україні;
- надання територіальному органу ДМС паспорта громадянина України і паспорта громадянина України для виїзду за кордон для проставлення в них штампа про оформлення виїзду за кордон на постійне місце проживання;
- отримання довідки органу державної фіскальної служби про сплату податку на доходи фізичних осіб та про відсутність податкових зобов`язань з такого податку, яка подається до органів митного контролю під час перетинання митного кордону України та є підставою для проведення митних процедур України.
07.12.2023 року позивачем на ім`я начальника Подільського районного у м. Києві ТЦК подано заяву про зняття з військового обліку у зв`язку з виїздом за кордон, зареєстрована заява 07.12.2023 року за № К -213 (а.с.24зв.-25).
У відповіді від 23.12.2023 за підписом виконувача обов`язків Подільського районного у м. Києві ТЦК відмовлено у задоволенні заяви; відмову обґрунтовано тим, що у воєнний час відповідно до статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника) (а.с.25зв.).
27.12.2023 року, ОСОБА_4 повторно подано до відповідача заяву з проханням зняти його з військового обліку призовників як особу, яка вибуває на строк більше трьох місяців за межі України, відповідно до прийнятого рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 10.11.2023 року та згідно чинної процедури зняття з військового обліку, відповідно до діючого законодавства. Заяву обґрунтовано нормами частини п`ятої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 53 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМ України від 30.12.2022 №1487.
26.01.2024 року виконувачем обов`язків начальника Подільського районного у м. Києві ТЦК надано відповідь № 03/128, згідно якої підстави для зняття ОСОБА_1 з військового обліку - відсутні та заява залишена без задоволення (а.с.26).
Така відмова мотивована тим, що заявник посилався на акти законодавства мирного часу, а нормативні акти воєнного стану, як то Закони України «Про правовий режим воєнного стану», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», постанова Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» не враховані. Також зазначено, що позивач не має відношення до переліку осіб, які мають право перетинати державний кордон під час воєнного стану.
Позивач вважаючи відмову відповідача у знятті його з військового обліку протиправною, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок оформлення документів для постійного проживання громадян України за кордоном встановлюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-ХІІ (далі - Закон № 3857-ХІІ).
Відповідно до абз. 1, 3 ст.4 Закону № 3857-ХІІ оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2016 № 816 затверджено Порядок провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання, який визначає процедуру прийому і розгляду заяв про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання, прийняття за ними рішень та виконання прийнятих рішень.
Відповідно до положень п. 4 розділу IV вказаного Порядку у разі прийняття рішення про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання територіальний орган ДМС у строк не пізніше п`яти робочих днів інформує заявника про прийняте рішення та строк його дії, а також про те, що заявнику необхідно: зняти з реєстрації своє місце проживання в Україні, надати територіальному органу ДМС паспорт громадянина України і паспорт громадянина України для виїзду за кордон для проставляння в них штампа про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання, зразок якого наведено у додатку 6 до цього Порядку, або внесення відповідної інформації до безконтактного електронного носія, який імплантовано у паспорт громадянина України у формі картки. У разі наявності в особи, яка виїжджає за кордон на постійне проживання, двох паспортів громадянина України для виїзду за кордон надаються обидва такі паспорти; отримати довідку органу державної фіскальної служби про сплату податку на доходи фізичних осіб та про відсутність податкових зобов`язань з такого податку, яка подається до органів митного контролю під час перетинання митного кордону України та є підставою для проведення митних процедур.
Відповідно до приписів п. 6 розділу IV даного порядку після подання заявником паспорта громадянина України у формі книжечки зі штампом зняття з реєстрації місця проживання або довідки про зняття з реєстрації місця проживання, виданої органом реєстрації, територіальний орган ДМС проставляє в паспорті громадянина України у формі книжечки (на одній із сторінок з одинадцятої по шістнадцяту) та в паспорті (паспортах) громадянина України для виїзду за кордон (на одній із сторінок з другої по п`яту) штампи про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання, які скріплюються печаткою (після повернення на проживання в Україну вказані штампи анулюються). У разі наявності в такої особи паспорта громадянина України у формі картки з безконтактним електронним носієм територіальний орган ДМС вносить інформацію про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання до безконтактного електронного носія. Якщо до безконтактного електронного носія, який імплантовано у паспорт громадянина України у формі картки, орган реєстрації не вніс інформацію про зняття з реєстрації місця проживання, територіальний орган ДМС перед внесенням інформації про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання вносить до безконтактного електронного носія зазначену інформацію на підставі довідки про зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, для виконання рішення територіального органу ДМС про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання, заявнику необхідно зняти з реєстрації своє місце проживання в Україні.
Згідно положень ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232) військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до змісту ч. 3 ст. 36 Закону № 2232 військовий облік громадян України, які постійно проживають за кордоном, не ведеться.
У відповідності до положень п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону № 2232 зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які вибули на строк більше трьох місяців за межі України.
За нормами ч. 5 ст. 33 Закону № 2262 військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 року № 921 (далі - Порядок).
Згідно абз. 2 п. 30 Порядку призовники і військовозобов`язані, які вибувають за межі України на постійне місце проживання, направляються виконавчими органами сільських, селищних та міських рад до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для зняття їх із військового обліку та вилучення військово-облікових документів.
У відповідності до п. 56 Порядку районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують та ведуть військовий облік на відповідній території, та, серед іншого, здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у випадках, передбачених законодавством. Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку. Про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки.
Зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які виїжджають за кордон на строк більше трьох місяців, здійснюється після особистого прибуття їх до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки з документами, що підтверджують виїзд за кордон. (п. 53 Порядку)
Згідно п. 58 Порядку органи реєстрації місця проживання фізичних осіб здійснюють реєстрацію/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів (лише в разі наявності в їх військово-облікових документах позначок відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки про зняття з військового обліку або перебування на військовому обліку за місцем проживання.
Таким чином, необхідною умовою для зняття військовозобов`язаного із реєстрації свого місця проживання в Україні, в тому числі, у зв`язку із оформленням документів для виїзду за кордон на постійне проживання, є зняття такого військовозобов`язаного з військового обліку, яке здійснюється після особистого прибуття їх до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з документами, що підтверджують виїзд за кордон.
Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних чітко визначено, що зняття військовозобов`язаного з військового обліку здійснюється за їх особистої присутності, а Законом № 2232-ХІІ визначено, що у воєнний час виїзд військовозобов`язаних з місця проживання здійснюється за безпосереднім дозволом керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Отже, в даному випадку, для зняття позивача з військового обліку, йому слід було особисто прибути до відповідача з відповідними документами, що підтверджують виїзд за кордон.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, введено на території України воєнний стан (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 7 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023, від 06 листопада 2023 №735/2023).
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, в тому числі статтю 33 щодо свободи пересування, вільного вибору місця проживання, права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону № 2232-XII, зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України: з військового обліку військовозобов`язаних: які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання; які прийняті на службу до Національної поліції України, Служби судової охорони, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України; які вибули на строк більше трьох місяців за межі України; в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України.
На момент виникнення спірних правовідносин та розгляду адміністративної справи, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
За приписами ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.
Згідно із ч. 4 ст. 37 Закону № 2232-XII у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Обмеження свободи пересування для військовозобов`язаних осіб, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації або можуть бути залучені в умовах воєнного стану до суспільно корисних робіт, пов`язане саме із оголошенням загальної мобілізації у період правового режиму воєнного стану.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що він має рішення/дозвіл, відповідно до якого, йому надано дозвіл на оформлення документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання, оскільки відповідачем в межах повноважень та на підставі вимог закону не надано дозвіл для зняття його з військового обліку під час дії правового режиму воєнного стану та під час проведення заходів загальної мобілізації.
Той факт, що Закон № 3857-ХІІ не містить обмежень права вільно залишати територію України в умовах правового режиму воєнного стану, не означає, що такі обмеження до вищевказаної категорії осіб не можуть застосовуватися на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII, які є спеціальними для цього періоду.
Враховуючи першочерговий пріоритет публічного інтересу, обумовлений безпрецедентним масштабом загрози для суверенітету та незалежності України, з огляду на агресію російської федерації проти України, спосіб реалізації державою у таких умовах прав, свобод та інтересів її громадян визначається потребою мобілізації оборонних людських та матеріальних ресурсів для забезпечення захисту державності, а тому є співмірним із застосованим обмежень та не є свавільним.
Правовий висновок у подібній справі висловлено Верховним Судом у постанові від 17.08.2023 у справі № 380/7792/22.
Окрім того, громадяни, які перебувають у запасі і не призвані на військову службу або не залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, під час мобілізації, можуть бути відповідно до закону залучені до виконання робіт, які мають оборонний характер (ч.2 ст.22 Закону №3543-ХІІ). Отже, позивач може бути залучений до виконання робіт, які мають оборонний характер.
Чинним законодавством не визначено підстав для видачі дозволу виїзду за межі території України чоловіки віком від 18 до 60 років чи зняття з обліку під час введення на території України воєнного стану та, які підлягають мобілізації.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову. 
Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,- 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

О.М. Кузьмишина

(повний текст постанови складено 06.04.2026р.)