cправа № 752/13387/25 
провадження №: 2/752/1472/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2026 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши в приміщені суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
У травні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», в особі представника Томилко О.Б., звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 29.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1  укладено Договір кредитної лінії № 311993871, у вигляді електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від Товариства кредитні кошти (з урахуванням траншів) у розмірі 11400,00 грн.
Відповідно до умов Розділу 2 Договору Товариство зобов?язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов?язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього, Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», що є невід?ємною частиною Договору, текст якого розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua.
Згідно умов Договору грошові кошти надаються позичальнику шляхом перерахування на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної позичальником у особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання позичальником чергового траншу за договором.
Так, на виконання умов договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладенні договору. 
Відповідно до п. 5.3. договору позичальник несе відповідальність за правильність наданих кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок.
На виконання умов укладеного договору позивачем перераховано грошові кошти на рахунок відповідача у розмірі 11400,00 грн.
01.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/2, відповідно умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 311993871.
Таким чином, ТОВ «Таліон Плюс» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання за договором № 311993871 належним чином не виконує. Відповідно до розрахунку заборгованості перед позивачем має заборгованість на загальну суму 36876,91 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 11399,40 грн., заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом - 25477,51 грн.
Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 311993871 від 29.06.2024 року, в загальному розмірі 36876,91 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2025 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Судом встановлено, що 29.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1  укладено Договір кредитної лінії № 311993871, у вигляді електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від Товариства кредитні кошти (з урахуванням траншів) у розмірі 11400,00 грн.
Відповідно до умов Розділу 2 Договору Товариство зобов?язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов?язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього, Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», що є невід?ємною частиною Договору, текст якого розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua.
Згідно умов Договору грошові кошти надаються позичальнику шляхом перерахування на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної позичальником у особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання позичальником чергового траншу за договором.
Так, на виконання умов договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладенні договору, що підтверджується платіжним дорученням від 29.06.2024 (сума 11400,00 грн., картка НОМЕР_2 ). Платіж виконано ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно кредитного договору 311993871 від 29.06.2024.
Відповідно п. 29 договору кінцевою датою повернення (виплати) кредиту є 29.07.2029.
Відповідно до п. 5.3. договору позичальник несе відповідальність за правильність наданих кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок.
Таким чином, на виконання умов укладеного договору позивачем перераховано грошові кошти на рахунок відповідача у розмірі 11400,00 грн.
01.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/2, відповідно умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 311993871.
Перехід права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 311993871 від 29.06.2024 року, в загальному розмірі 36876,91 також підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги від 01.10.2024.
Таким чином, ТОВ «Таліон Плюс» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання за договором № 311993871 належним чином не виконує. Відповідно до розрахунку заборгованості перед позивачем має заборгованість на загальну суму 36876,91 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 11399,40 грн., заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом - 25477,51 грн.
ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на електронну пошту відповідача надсилало повідомлення про відступлення права вимоги, в свою чергу ТОВ «Таліон Плюс» надсилало відповідачу повідомлення про дострокове розірвання Договору. Також на електронну адресу відповідача надсилалась досудова вимога.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
В ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що товариство на даний час є законним правонаступником стягувача за укладеним договором, боржником за якими є відповідач.
Стороною відповідача зазначений розрахунок не спростовано, як і не надано доказів належного виконання договірних зобов`язань та сплати коштів в добровільному порядку.
За змістом ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Враховуючи викладене, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості за договором, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладеного договору, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, як правонаступника первісного кредитора, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 1 та 3 (п. 1) ст. 133 та ч.ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та\або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та\або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.
Матеріали справи містять копію Договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Ліга Юридичних Технологій та Інновацій», копію Додаткової угоди № 753 від 30.12.2024, Акт приймання - передачі наданих послуг від 30.12.2024 та Платіжну інструкцію від 30.12.2024 на суму 5000,00 грн.
Таким чином, матеріали позовної заяви містять всі необхідні документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку та підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Таліон Плюс» (ЄДРПОУ 39700642, місцезнаходження: Чернігівська обл. м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13) заборгованість за кредитним договором№ 311993871 від 29.06.2024 у розмірі 36876 (тридцять шість тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 91 коп.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Таліон Плюс» (ЄДРПОУ 39700642, місцезнаходження: Чернігівська обл. м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13) витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Таліон Плюс» (ЄДРПОУ 39700642, місцезнаходження: Чернігівська обл. м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.
Текст рішення виготовлений 09.04.2026.

Суддя          Ю.Ю. Мазур