Справа № 643/8660/25
Провадження № 2/643/4138/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року Салтівський районний суд міста Харкова в складі: головуючого судді– Майстренко О.М., за участю секретаря судових засідань – Полчанінової А.С ., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Харківська міська рада про визнання особами, які втратили право користування житловим приміщенням, суд,-
В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Харківська міська рада , в якій просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 такими , що втратили право користування житловим приміщенням –квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 27 червня 2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4 від 27.06.2003.
Від шлюбу позивачка та відповідач ОСОБА_2 мають двох синів – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
05 лютого 1971 року Виконавчим комітетом Червонозаводської Рада депутатів працюючих видано ордер № 192 на ім`я ОСОБА_8 (бабуся ОСОБА_2 ), про право зайняття квартири АДРЕСА_2 ).
07 листопада 2012 року Виконавчий комітет Харківської міської ради ухвалив рішення № 694 від 07.11.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_2 визнано наймачем двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3 зі складом сім`ї 3 особи: ОСОБА_2 – наймач; ОСОБА_3 – батько: ОСОБА_4 – брат.
Позивака , ОСОБА_1 починаючи з 2003 року фактично проживаю за адресою: АДРЕСА_4 . У вказаній квартирі зі свого народження проживають діти позивачки та відповідача ОСОБА_2 діти. Офіційно іх місце проживання було зареєстровано у даній квартирі 15 червня 2018 року.
Станом на сьогоднішній день, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання наступних осіб: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Зазначене підтверджується копією довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 05.02.2025.
Станом на сьогоднішній день ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 фактично у вищевказаній квартирі не проживають. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають у даній квартирі починаючи з 2003 року та фактично виселились з неї після того, як Позивачка одружилась із ОСОБА_2 та почала з ним спільно проживати. Поточне місце проживання вказаних осіб позивачці невідоме.
Відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищевказаній квартирі починаючи із серпня 2024 року, після того, як фактичні шлюбні відносини між позивачкою та ним були припинені.
Так, 31 липня 2024 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 095133 за фактом вчиненого ним домашнього насильства відносно позивачки. Після цього випадку ОСОБА_2 перестав проживати разом із позивачкою і за адресою: АДРЕСА_4 більше не з`являвся.
За фактом вчиненого ОСОБА_2 домашнього насильства щодо позивачки, постановою Московського районного суду м. Харкова від 16.08.2024 у справі № 643/8455/24 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.
При цьому, наразі позивачка не підтримує будь-якого спілкування із ОСОБА_2 , їй невідоме його фактичне місце перебування.
Як було зазначено вище, 07 листопада 2012 року Виконавчий комітет Харківської міської ради ухвалив рішення № 694 від 07.11.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_2 визнано наймачем двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3 .
Оскільки наразі утримання даної квартири повністю здійснюється позивачкою, з метою, зокрема, переоформлення особових рахунків по комунальним послугам на ім`я позивачки, 18 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради із заявою про визнання її наймачем квартири АДРЕСА_3 .
Листом № С-5-801/0/88-25.08.31-3277/0/129-25 від 10.04.2025 Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради повідомив Позивачку про те, що під час підготовки проекту рішення про визнання її наймачем квартири АДРЕСА_3 було встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 07.11.2012 № 694 головним наймачем квартири АДРЕСА_1 визнано ОСОБА_2 зі складом сім`ї три особи (він, батько, брат).
Згідно реєстру територіальної громади міста Харкова у вище зазначеній квартирі зареєстровано 6 осіб ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ). Відтак, разом із заявою не надані письмові згоди всіх дорослих членів сім`ї для визнання ОСОБА_1 наймачем даної квартири. Відтак, констатовано відсутність законних підстав для визнання ОСОБА_1 наймачем даної квартири.
Таким чином, у зв`язку із тим, що на теперішній час в квартирі зареєстровано місце проживання осіб, які фактично в ній не проживають, дана обставина унеможливлює отримання позивачкою статусу наймача даної квартири. Крім того, у зв`язку позивачка вимушена сплачувати за послуги з поводження побутовими відходами по тарифу для шести осіб, хоча фактично в квартирі проживає лише три особи. Вказана обставина порушує права позивачки, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати з утримання квартири, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з вказаним позовом.
Позивач та представника позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.
Представник Харківської міської ради також належним чином повідомлений про дату час та місце розгляд справи, в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без участі представника третьої особи, відзив на позовну заяву не надав.
Зі згоди представника позивача суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступне.
Судом встановлено, що 27 червня 2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4 від 27.06.2003.
Від шлюбу позивачка та відповідач ОСОБА_2 мають двох синів – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
05 лютого 1971 року Виконавчим комітетом Червонозаводської Рада депутатів працюючих видано ордер № 192 на ім`я ОСОБА_8 (бабуся ОСОБА_2 ), про право зайняття квартири АДРЕСА_2 ).
07 листопада 2012 року Виконавчий комітет Харківської міської ради ухвалив рішення № 694 від 07.11.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_2 визнано наймачем двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3 зі складом сім`ї 3 особи: ОСОБА_2 – наймач; ОСОБА_3 – батько: ОСОБА_4 – брат.
Позивака , ОСОБА_1 починаючи з 2003 року фактично проживаю за адресою: АДРЕСА_4 . У вказаній квартирі зі свого народження проживають діти позивачки та відповідача ОСОБА_2 діти. Офіційно іх місце проживання було зареєстровано у даній квартирі 15 червня 2018 року.
Станом на сьогоднішній день, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання наступних осіб: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Зазначене підтверджується копією довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 05.02.2025.
Станом на сьогоднішній день ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 фактично у вищевказаній квартирі не проживають. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають у даній квартирі починаючи з 2003 року та фактично виселились з неї після того, як Позивачка одружилась із ОСОБА_2 та почала з ним спільно проживати. Поточне місце проживання вказаних осіб позивачці невідоме.
Відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищевказаній квартирі починаючи із серпня 2024 року, після того, як фактичні шлюбні відносини між позивачкою та ним були припинені.
Так, 31 липня 2024 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 095133 за фактом вчиненого ним домашнього насильства відносно позивачки. Після цього випадку ОСОБА_2 перестав проживати разом із позивачкою і за адресою: АДРЕСА_4 більше не з`являвся.
За фактом вчиненого ОСОБА_2 домашнього насильства щодо позивачки, постановою Московського районного суду м. Харкова від 16.08.2024 у справі № 643/8455/24 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.
При цьому, наразі позивачка не підтримує будь-якого спілкування із ОСОБА_2 , їй невідоме його фактичне місце перебування.
07 листопада 2012 року Виконавчий комітет Харківської міської ради ухвалив рішення № 694 від 07.11.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_2 визнано наймачем двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3 .
Оскільки наразі утримання даної квартири повністю здійснюється позивачкою, з метою, зокрема, переоформлення особових рахунків по комунальним послугам на ім`я позивачки, 18 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради із заявою про визнання її наймачем квартири АДРЕСА_3 .
Листом № С-5-801/0/88-25.08.31-3277/0/129-25 від 10.04.2025 Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради повідомив Позивачку про те, що під час підготовки проекту рішення про визнання її наймачем квартири АДРЕСА_3 було встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 07.11.2012 № 694 головним наймачем квартири АДРЕСА_1 визнано ОСОБА_2 зі складом сім`ї три особи (він, батько, брат).
Згідно реєстру територіальної громади міста Харкова у вище зазначеній квартирі зареєстровано 6 осіб ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ). Відтак, разом із заявою не надані письмові згоди всіх дорослих членів сім`ї для визнання ОСОБА_1 наймачем даної квартири. Відтак, констатовано відсутність законних підстав для визнання ОСОБА_1 наймачем даної квартири.
Що стосується доказів факту не проживання відповідачів у вищевказаній квартирі, позивачка посилається на наступне.
24 травня 2025 року мешканцями будинку 
АДРЕСА_5 було складено акт про фактичне проживання осіб за адресою: АДРЕСА_4 . Вказаний акт підписано позивачкою, а також іншими мешканцями вказаного будинку: ОСОБА_9 (мешканка квартири АДРЕСА_6 ), ОСОБА_10 (мешканка квартири АДРЕСА_7 ) та ОСОБА_11 (мешканець квартири АДРЕСА_7 ).
У відповідності до вказаного акту, за ініціативою та за участю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 його складено про те, що вона фактично проживає починаючи з 2003 року та по теперішній час за адресою: АДРЕСА_4 . Разом із ОСОБА_1 у вказаній квартирі фактично проживають її сини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
У вказаній квартирі інші особи окрім ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 станом на дату складення даного акту фактично не проживають.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрований за цією ж адресою, але фактично не проживає в квартирі з серпня 2024 року.
В квартирі також зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є батьком ОСОБА_2 , а також місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є рідним братом ОСОБА_2 . 
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 фактично не проживають у квартирі починаючи з 2003 року.
Окрім цього, протягом тривалого часу позивачка самостійно сплачує всі витрати по комунальним послугам за квартиру, витрати за послуги з надання доступу до інтернету, а також будь-які інші витрати, які виникають у зв`язку із утриманням квартири. Відповідачі будь-якої участі в утриманні квартири не приймають.
Факт сплати витрат по комунальним послугам, витрат з надання доступу до інтернету та інших витрат саме позивачкою підтверджується: копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4351574154.1 від 07.05.2025; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4351574158.1 від 07.05.2025; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4351574153.1 від 07.05.2025; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4351574160.1.1 від 07.05.2025; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4351574159.1 від 07.05.2025; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4351574157.1 від 07.05.2025; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4351574155.1 від 07.05.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 242311950» від 14.04.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 242311947 від 14.04.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 242311948 від 14.04.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 242311946 від 14.04.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 242311949 від 14.04.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 242311933 від 14.04.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 242311932 від 14.04.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 242311945 від 14.04.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 236346802 від 27.02.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 236346796 від 27.02.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 236346798 від 27.02.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 236346800 від 27.02.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 236346799 від 27.02.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 230030979 від 12.01.2025; ; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 230030974 від 12.01.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 230030972 від 12.01.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 230030961 від 12.01.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 230030969 від 12.01.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 230030978 від 12.01.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 230030971 від 12.01.2025; копією квитанції АТ «ПУМБ» № 230030261 від 12.01.2025; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3896971527.1 від 20.09.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3896971523.1 від 20.09.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3896971524.1 від 20.09.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3896971521.1 від 20.09.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3896971526.1 від 20.09.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3896971525.1 від 20.09.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3866736815.1 від 07.09.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3961912553.1 від 22.10.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3961912547.1 від 22.10.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3961912549.1 від 22.10.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3961912548.1 від 22.10.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3961912550.1 від 22.10.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4024398720.1 від 22.11.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4024398717.1 від 22.11.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4024398719.1 від 22.11.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4024398716.1 від 22.11.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4024398718.1 від 22.11.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4049915949.1 від 07.12.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4049915951.1 від 07.12.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4049915957.1 від 07.12.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4049915948.1 від 07.12.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4049915954.1 від 07.12.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4049915959.1 від 07.12.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4049915958.1 від 07.12.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4049915952.1 від 07.12.2024; копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4049915960.1 від 07.12.2024.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 підтвердили факт не проживання відповідачів у вищевказаній квартирі. 
Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. 
Статтею 64 Житлового кодексу УРСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їхні діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. 
Згідно частин 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Частиною 1 ст. 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до частини 1 статті 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. 
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 
Статтею 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ч. 1ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Будь-яких доказів, що позивач чинить перешкоди у користуванні квартирою, суду не надано.
Враховуючи, що відповідачі ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 не проживають у даній квартирі починаючи з 2003 року , поточне місце проживання вказаних осіб позивачці невідоме, відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищевказаній квартирі починаючи із серпня 2024 року, без поважних підстав і їх відсутність підтверджується дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 265,280 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Харківська міська рада про визнання особами, які втратили право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 таким , що втратили право користування житловим приміщенням –квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Майстренко