ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/982/22  Номер провадження 22-ц/814/1266/26	Головуючий у 1-й інстанції Черков В.Г.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Бутенко С.Б., Пилипчук Л.І.,
за участю секретаря: Дороженка Р.Г.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 07 листопада 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2023 року за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2025 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 07 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 29.09.2023 по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя – залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставам справи, просила ухвалу суду скасувати та направити до місцевого суду для вирішення питання про відкриття провадження.
Зазначала, що нововиявленою обставиною є те, що вона звернулася зі скаргою про притягнення до відповідальності адвоката Козленка О.М. за вчинений ним дисциплінарний проступок в частині не виконання ним своїх професійних обов`язків, який зловживаючи її як клієнта довірою призвів до втрати належного їй як дружині нерухомого майна. 
Вказує, що у зв`язку з такими непрофесійними діями вона прохала кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Полтавської області притягнути адвоката ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.
Вважає, що саме такі дії останнього необхідно розцінювати як нововиявлені обставини, яким суд не дав належної правової оцінки і безпідставно залишив її заяву без розгляду. 
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне. 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що у жовтні 2022 року до Зінківського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя.
Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 29.09.2023, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 07.03.2024, за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 (одна другу) частину житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначене судове рішення відповідач по справі ОСОБА_3 (на даний час ОСОБА_5 ) отримала 11.10.2023, а в подальшому вона та її представник ознайомилися з матеріалами цивільної справи 01.07.2024 та 17.10.2024 відповідно.
Відповідач звернулася до суду з заявою про перегляд рішення суду від 29.09.2023 за нововиявленими обставинами, яка ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 02.01.2025 залишена без розгляду на підставі заяви представника ОСОБА_1 про залишення заяви без розгляду.
Копія зазначеною ухвали остання отримала 08.01.2025.
23.01.2025 ОСОБА_1 повторно подала до Зіньківського районного суду заяву про перегляд рішення суду від 29.09.2023 за нововиявленими обставинами, яка ухвалою Зінківського районного суду Полтавської області від 30.01.2025 залишена без руху, з наданням строку для усунення недоліків.
Згідно поштового повідомлення копію ухвали ОСОБА_1 отримала 17.02.2025.
В подальшому, ухвалою суду від 05.03.2025 заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами повернуто заявниці з підстав не усунення нею недоліків. 
Згідно поштового повідомлення копію ухвали ОСОБА_1 отримала 13.03.2025.
Втретє з аналогічною заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 звернулась до суду 29.05.2025. 
Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 07 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Залишаючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено встановлений положеннями ст. 424 ЦПК України місячний строк для подання такої заяви, без прохання особи про поновлення такого строку, як пропущеного з поважних причин. 

Колегія суддів погоджується з даним судовим рішенням, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Питання процесуальних строків, порядок їх обчислення та наслідки пропущення процесуальних строків врегульовані главою 6 розділу І ЦПК України.
Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Отже, процесуальним законом встановлені часові обмеження на вчинення тих чи інших процесуальних дій, зокрема на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, у разі недотримання яких, суд, виключно за обґрунтованим клопотанням та в межах доводів заявника може поновити строк на звернення до суду. У разі пропуску відповідного строку та за відсутності клопотання учасника справи про його поновлення суд залишає заяву без розгляду.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Відповідні законодавчі обмеження строків подання заяв про перегляд судового рішення, яке набрало законної сили, обумовлені тим, що регулювання цивільно-процесуальних правовідносин ґрунтується на принципі верховенства права, а одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).
Поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або істотно ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
В даному випадку судом першої інстанції було вірно звернуто увагу на те, що відповідач тричі зверталась до суду із заявами про перегляд рішення за нововиявленими обставинами і кожного разу така заява не знаходила свого вирішення по суті з підстав незалежних від суду - спочатку з підстав заявленого представником заявника клопотання про залишення такої заяви без розгляду, а потім внаслідок не усунення заявником процесуальних недоліків заяви. 
Так, 29.05.2025 мало місце вже третє звернення відповідача із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, яке вона обґрунтовувала тим, що як учасник справи звернулась зі скаргою до Полтавської ради адвокатів про притягнення до відповідальності адвоката ОСОБА_4 за вчинення ним дисциплінарного проступку в частині не виконання своїх професійних обов`язків, який зловживаючи довірою клієнта фактично призвів до втрати нею належної їй нерухомого майна.
Зазначала, що рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 03.04.2025 було відмовлено в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката Козленка О.М. за порушення адвокатської етики. 
Враховуючи, що на час чергового звернення заявника до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, тобто станом на 29.05.2025 закінчились визначені законом тридцять днів з дня, коли особа дізналась чи могла дізнатись про існування обставин, які вона вважає нововиявленими, при цьому відповідного клопотання про поновлення такого строку від заявника не надходило, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про пропуск нею процесуального строку, наслідком чого є залишення заяви без розгляду. 
Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на обставини, які б свідчили про порушення судом норм процесуального права. 
В даному випадку, зміст апеляційної скарги фактично дублює текст самої заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, яка судом по суті не розглядалась. 
При цьому, апелянт наполягає на своїй не згоді з висновками судового рішення, яке вступило в законну силу і є обов`язковим для виконання сторонами. 
Зокрема, ОСОБА_1 в своїй скарзі на ухвалу суду заперечує визнання спільною сумісною власністю подружжя нерухомого майна котре знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та виділення його частини ОСОБА_2 . 
При цьому, сама апеляційна скарга не містять жодного доводу чи мотивування щодо незгоди з прийнятим судом рішенням про залишення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без розгляду з підстав пропуску процесуального строку.
За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухваленого по справі судового рішення, яке ґрунтується на вірно застосованих нормах процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 07 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.
Повний текст постанови суду виготовлено 26 березня 2026 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Л.І. Пилипчук