Справа №: 343/2305/25 
Провадження №: 2/343/230/26 

Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне

04 березня 2026 року м.Долина 

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді – Керніцького І. І.,
секретаря – Луцик Т. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, суд–
В С Т А Н О В И В:

Позивачка, звернувшись в Долинський районний суд Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідаяа про збільшення розміру аліментів, просить ухвалити рішення, яким:
збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області, справа № 343/292/22-ц, за яким стягуються аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1700,00 грн. до 6000,00 грн., на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною 18 років.
Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі. 
В них народилося троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Шлюб між ними розірвано 29 жовтня 2014 року рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області. Рішенням цього ж суду від 17 червня 2013 року призначено стягнення з ОСОБА_2 на її користь 500 гривень аліментів для утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 500 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та 500 гривень щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
01 квітня 2022 року рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області, справа № 343/292/22, ухвалено збільшити розмір аліментів, що стягуються згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.06.2013 по справі №343/1244/13-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 500,00 грн. до 1700,00 грн., на кожну дитину щомісячно.
За цей період значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, шкільні товари та інші необхідні для дітей речі. Вартість комунальних послуг, медичних потреб та транспорту також підвищилася, що загалом істотно збільшує фінансове навантаження на одного з батьків, з ким проживають діти.
Окрім цього, син розвивається духовно, йому цікаво читати нові книги, поглиблино вивчає англійську мову, їздить в шкільні ескурісії.
Відповідач ці витрати оплачувати не бажає, хоч син потребує духовного розвитку. Завданням батьків є забезпечення розвитку талантів, здібностей дитини, її духовних та культурних потреб.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення належного рівня життя, розвитку та навчання дитини, вважає за необхідне збільшити розмір аліментів із 1700 грн на дитину до 6000 грн щомісячно на дитину.
Відповідач тривалий час працює в Республіці Австрія в будівельній фірмі та добре заробляє.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2025, цивільна справа № 343/2305/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів передана на розгляд судді Керніцькому І.І. 
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/2305/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Призначено підготовче судове засідання.
10.02.2026 ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментівта призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивачка в судове засідання не прибула від неї поступила заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання на виклик не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце його проведення був належним чином повідомлений судом шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції, та відправлення повістки про виклик до суду рекомендованим повідомленням. Відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду відповідач не подав.
Враховуючи те, що відповідачем у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.
Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:
Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини).
Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 
Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої 27.02.1991 №789ХІІ (78912) яка набула чинності для України 27.09.1991, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 
Згідно з вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з приписів ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 
У відповідності до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено, за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану.
Аналогічне роз`яснення міститься у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року.
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").
Наведений висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 682/3112/18 від 04 березня 2020 року.
Як слідує з матеріалів справи сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2014 року розірвано. 
У сторін є малолітній син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ).
Згідно з рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2022 року суд ухвалив: 
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів-задоволити частково.
Збільшити розмір аліментів, що стягуються згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.06.2013 по справі №343/1244/13-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 500,00 грн. до 1700,00 грн., на кожну дитину щомісячно.
Стягнення аліментів в зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили і проводити до повноліття дітей.
Відкликати виконавчий лист по справі №343/1244/13-ц виданий Долинським районним судом Івано-Франківської області 20.06.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 500 (п`ятсот) гривень щомісячно на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 500 (п`ятсот) гривень щомісячно на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та 500 (п`ятсот) гривень щомісячно на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 гривень судового збору.
З матеріалів справи також встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає з позивачкою по справі. 
У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, стаття 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, стаття 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі ).
Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20).
Суд вважає доведеними аргументи сторони позивачки про те, що з часу ухвалення судом 01 квітня 2022 року рішення про стягнення аліментів в розмірі по 1 700,00 грн на дитину щомісячно, розмір утримання, якого потребує дитина, зріс. Суми аліментів, яка визначена рішенням суду, на даний час не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови її життя, розвитку та харчування, оскільки змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, житлово-комунальні послуги, разом із тим потреби дитини з віком змінилися та збільшилися в силу їх росту та розвитку, а обов`язок по утриманню останньої не може бути покладений виключно на матір, з якою вона проживає, що створює для позивачки додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва батьки для розвитку дітей, так, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.
Вищевказані обставини, на думку суду, вказують про погіршення матеріального становища позивачки.
Крім того, суд враховує, що син ОСОБА_3  навчається у школі, що потребує витрат, додаткові навчальні заняття.
Даючи оцінку викладеному, суд, враховуючи відсутність заперечень зі сторони відповідача, приймає до уваги також твердження позивачки, що відповідач є працездатною особою, проживає та працює у сфері будівництва в Республіці Австрія та отримує високий дохід, а також те, що законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу дитині, оскільки дитина росте і потребує більшого забезпечення, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано.
Отже, визначений судом розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 700,00 грн щомісячно на дитину, з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності не відповідають інтересам та потребам дитині.
З огляду на викладене, збільшуючи розмір стягуваних аліментів, враховуючи пріоритет інтересів дитини, рівність обов`язку обох батьків щодо їх утримання, матеріальне стан та сімейне становище сторін по справі, зокрема, погіршення матеріального становища позивачки, вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти, ріст її потреб, підвищення цін та ріст рівня мінімальних соціальних гарантій, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі по 1 700,00 грн є недостатніми, тому приходить до висновку, що справедливими, розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі по 6 000,00 грн щомісячно на дитину, а тому вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі.
Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1 331,20 грн. 
На підставі ст.ст. 150, 166, 180-184, 192 СК України, керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд- 
У Х В А Л И В:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів- задоволити.
Збільшити розмір аліментів, що стягуються згідно з рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01 квтня 2022 року по справі №343/292/22, з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1 700 грн на дитину до 6 000 грн на дитину щомісячно.
Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з часу набрання даним рішенням законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього моменту стягнення аліментів за рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2022 року в цивільній справі № 343/292/22.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь держави 1 331,20 грн. (одну тисячу триста тридцять одну гривню та 20 копійок)судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду  І. І. Керніцький