Справа № 342/1157/24 
Провадження № 22-з/4808/11/26 
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М. 
Суддя-доповідач Василишин Л. В. 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,
суддів:     Баркова В. М., Максюти І. О.,
секретаря:    Шемрай Н.Б.
за участю представника апелянта адвоката Оліградського М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції заяву про постановлення додаткового рішення та розподіл судових витрат представника позивача Оліградського Мирослава Васильовича у справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 – на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2025 року, ухвалене в складі судді Гайдича Р. М. в місті Городенці, повний текст якого складено 28 липня 2025 року, у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головне управління Національної гвардії України, про встановлення факту ухилення батька від виконання ним обов`язку щодо утримання його загиблого (померлого) сина за життя та усунення від права на отримання державної грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця,-
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
У вересні 2024 року адвокат Оліградський М. В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ВЧ НОМЕР_1 НГУ, в якому просив суд встановити факт ухилення відповідача від виконання ним обов`язку щодо утримання його загиблого (померлого) сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його життя та усунути його від права на отримання і виплату одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця при виконанні обов`язків під час проходження військової служби - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час захисту Батьківщини, актовий запис про смерть № 27.
Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – ГУ НГУ.
Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Оліградський М. В., до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ВЧ НОМЕР_1 НГУ, ГУ НГУ, про встановлення факту ухилення батька від виконання ним обов`язку щодо утримання його загиблого (померлого) сина за життя та усунення від права на отримання державної грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 січня 2026 року задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Оліградського М. В.
Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення.
Позов задоволено. Встановлено факт ухилення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від виконання ним обов`язку щодо утримання його загиблого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за життя.
Усунено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від права на отримання одноразової державної грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця, як члену сім`ї загиблого при виконанні обов`язків під проходження військової служби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового судового рішення, позиції інших учасників справи
26 січня 2026 року представник ОСОБА_1 – адвокат Оліградський М. В. в системі «Електронний суд» сформував заяву про ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат. Заява зареєстрована апеляційним судом 27 січня 2026 року.
Заява обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції під час розгляду справи не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, заявлених у поданих ним заявах від 21 січня 2025 року та 11 вересня 2025 року, на підтвердження понесення яких були надані відповідні докази.
Так, ОСОБА_1 в суді першої інстанції сплатила судовий збір за подання позову в сумі 968,80 грн, за подання заяви про забезпечення позову в сумі 484,48 грн, в суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції в сумі 484,48 грн та за подання апеляційної скарги на рішення в суду 1453,44 грн. 
Крім того, ОСОБА_1 також понесла витрати за надання їй професійної правничої допомоги в суді першої інстанції в сумі 20000 грн, з яких: 10000 грн – збір документів, аналіз та вивчення матеріалів справи, формування правової позиції, підготовка та подання позовної заяви, підготовка та подання процесуальних заяв; 10000 грн – участь у судових засідань (з урахуванням витрат та затраченого часу на проїзд з міста Коломиї в місто Городенка); та в суді апеляційної інстанції в сумі 20000 грн, з яких: 10000 грн – збір документів, аналіз рішення суду першої інстанції, формування правової позиції, підготовка та подання апеляційної скарги та процесуальних документів; 10000 грн – участь у судових засіданнях (з урахуванням витрат та затраченого часу на проїзд з міста Коломиї в місто Городенка).
Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 – адвокат Оліградський М. В. просив стягнути з ОСОБА_2 на користь останньої вказані судові витрати.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Оліградський М. В. подану заяву про постановлення додаткового рішення та розподіл судових витрат підтримав, просив таку задоволити.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, були повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи.
Правове обґрунтування та висновки апеляційного суду за результатами розгляду заяви
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити подану заяву.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
Судом встановлено, що за подання позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у сумі 968,80 грн, за подання апеляційної скарги у сумі 1453,44 грн. Відповідно до вимог частини першої статті 141 Цивільний процесуальний кодекс України та з урахуванням змісту постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 22 січня 2026 року, якою апеляційну скаргу задоволено та позовні вимоги задоволено, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки сплаченого нею судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги. 
Що стосується вимоги про стягнення судового збору за подання заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги на ухвалу суду про відмову в задоволенні такої заяви, то зазначені витрати відшкодуванню на користь позивачки не підлягають. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, а суд апеляційної інстанції змінив лише мотивувальну частину відповідної ухвали, дійшовши висновку про відсутність підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги. За таких обставин правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору, сплаченого за подання вказаних процесуальних документів, відсутні.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу 
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21);
- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах третій-п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами тощо) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
Подібні висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у cправі № 910/615/14 (№ 910/5042/22), від 26 вересня 2024 року у cправі № 910/11903/23, від 25 січня 2025 року у справі № 369/849/18.
Суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними (постанова Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справі № 466/4361/20, постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2026 року у справі № 740/1678/17).
Установлено, що інтереси ОСОБА_1 у цій справі представляв адвокат Оліградський М. В.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції представник ОСОБА_1 – адвокат Оліградський М. В. надав: договір про надання професійної правничої допомоги № 2024/16 від 24 червня 2024 року, згідно з п.4.1 якого представництво та захист прав та законних інтересів клієнта, а також надання йому необхідної професійної правничої допомоги під час цивільного, господарського та кримінального провадження, пов`язаного з діяльністю клієнта, відповідно до умов цього договору, здійснюється на платній основі. Для визначення умов щодо ціни та порядку розрахунків за представництво та захист прав клієнта та законних інтересів, сторони укладають акт приймання-передачі наданих послуг. Остаточна сума договору буде визначена сторонами на підставі погоджених та підписаних актів приймання-передачі наданих послуг.
акт приймання-передачі від 16 січня 2025 року за договором про надання професійної правничої допомоги № 2024/16 від 24 червня 2024 року, згідно із яким сторони підтвердили, що адвокат надав, а клієнт отримав у суді першої інстанції професійну правничу допомогу по здійсненню захисту, представництва, інших видів правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 2024/16 від 24 червня 2024 року у цій справі. Вартість наданих послуг складає 20000 грн;
квитанцію до прибуткового касового ордера № 2024/16 від 16 січня 2025 року, відповідно до якої адвокат Оліградський М. В. прийняв від ОСОБА_1 20000 грн за договором про надання професійної правничої допомоги № 2024/16 від 24 червня 2024 року, актом приймання-передачі від 16 січня 2025 року.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції додатково надав: 
акт приймання-передачі від 10 вересня 2025 року за договором про надання професійної правничої допомоги № 2024/16 від 24 червня 2024 року, згідно із яким сторони підтвердили, що адвокат надав, а клієнт отримав у суді другої інстанції професійну правничу допомогу по здійсненню захисту, представництва, інших видів правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 2024/16 від 24 червня 2024 року у цій справі. Вартість наданих послуг складає 10000 грн;
квитанцію до прибуткового касового ордера № 2024/16 від 10 вересня 2025 року, відповідно до якої адвокат Оліградський М. В. прийняв від ОСОБА_1 10000 грн за договором про надання професійної правничої допомоги № 2024/16 від 24 червня 2024 року, актом приймання-передачі від 10 вересня 2025 року;
акт приймання-передачі від 23 січня 2026 року за договором про надання професійної правничої допомоги № 2024/16 від 24 червня 2024 року, згідно із яким сторони підтвердили, що адвокат надав, а клієнт отримав у суді другої інстанції професійну правничу допомогу по здійсненню захисту, представництва, інших видів правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 2024/16 від 24 червня 2024 року у цій справі. Вартість наданих послуг складає 10000 грн;
квитанцію до прибуткового касового ордера № 2024/16 від 23 січня 2026 року, відповідно до якої адвокат Оліградський М. В. прийняв від ОСОБА_1 10000 грн за договором про надання професійної правничої допомоги № 2024/16 від 24 червня 2024 року, актом приймання-передачі від 10 вересня 2025 року.
Отже, стороною позивачки документально підтверджено факт надання адвокатом Оліградським М. В. правничої допомоги у цій справі та понесення у зв`язку з цим певних витрат.
Разом з тим, колегія суддів враховує загальні засади цивільного судочинства, визначені пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України, зокрема, принципи справедливості, добросовісності та розумності.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ураховуючи наведене, дослідивши та оцінивши надані представником ОСОБА_1 – адвокатом Оліградським М. В. докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої та апеляційних інстанцій, апеляційний суд, враховуючи критерії обґрунтованості, пропорційності, співмірності та розумності їх розміру, вважає за необхідне частково задоволити заяву про розподіл судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції у сумі 10000 грн та у суді апеляційної інстанції у сумі 10000 грн, оскільки саме такий розмір відшкодування, на переконання колегії суддів, відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, а також необхідних процесуальних дій сторони.
Керуючись статтями 133,134,137, 141, 270 ЦПК України, суд 
П остановив:
Заяву про постановлення додаткового рішення та розподіл судових витрат представника позивача адвоката Оліградського М.В. задоволити частково та ухвалити додаткове рішення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судові витрати у справі:
968,80грн. судового збору за подання позовної заяви
1453,44 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду
10000 грн. витрат на правову допомогу у суді першої інстанції
10000 грн витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції 
В решті вимог заяви відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 06 березня 2026 року.

Суддя-доповідач:        Л. В. Василишин
Судді:          В.М. Баркова
І. О. Максюта