1	Справа № 335/11781/25  3/335/67/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши матеріал, про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 № 518240 від 20.11.2025, що надійшов з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , начальника відділу КП «Запоріжремсервіс», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , 
за ст. 124 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:

З наданих суду матеріалів встановлено, що 20.11.2025 о 09 год. 10 хв. у м. Запоріжжя, вул. Заводська, 5, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався, повертав ліворуч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає. Чим порушив п.12.1., п. 2.3.б. Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 провину не визнав, зазначив, що в його діях у даному випадку, як водія, порушення п.п. 12.1., 2.3.б. ПДР відсутні. Вважає висновок у протоколі про адміністративне правопорушення зроблений на неповно дослідженим матеріалам справи і суперечить фактичним обставинам справи. Зазначає, що відповідно до положення пункту 1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. Отже, ОСОБА_1 , наближаючись по головній дорозі до перехрестя, маючи перевагу у його перетинанні, був вправі розраховувати, що водій автомобіля , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по другорядній дорозі, виконає вимоги ПДР і дасть дорогу автомобілю. Водій ОСОБА_2 , рухаючись по другорядній дорозі та наближаючись до перехрестя, повинен був дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до перехрестя по головній дорозі, а перед відновленням руху впевнитись, що це буде безпечним та не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, тобто ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 16.11 ПДР. Останній мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_1 шляхом виконання в робочому режимі зазначених вимог ПДР. Водій ОСОБА_2 , який перед виїздом з другорядної дороги на головну не дотримався вимог пунктів 12.3., 16.11 ПДР і не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, не зупинився перед виїздом на головну дорогу і не переконався у відсутності небезпеки для руху, виїхав на смугу руху автомобіля Mitsubishi Galant реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , зупинився на цій смузі та не надав дороги автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , який наближався по головній дорозі і мав перевагу в русі, чим створив аварійну ситуацію. Водій ОСОБА_1 не зміг уникнути зіткнення з автомобілем, яким керував ОСОБА_2 , не зобов`язаний був враховувати можливість грубого порушення ПДР іншим водієм, не передбачав, та не зобов`язаний був і не мав можливості передбачити, що автомобіль, яким керував ОСОБА_2 , зупиниться на головній дорозі на смузі руху автомобіля у супереч вимозі правил ПДВ і не пропустить його автомобіль. Відповідно до п. 1.4 ПДР водій ОСОБА_1 вправі був розраховувати, що водій ОСОБА_2 перед виїздом з другорядної дороги на головну зупиниться і надасть йому можливість проїхати перехрестя.
Адвокат Іванісов В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вважає, що матеріалами справи не доведено провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що його вже притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченою ст. 124 КУпАП за обставин, що відбулися 20.11.2025. Вважає, що у даному випадку, наявна обоюдна провина водіїв.
24.12.2025 через систему «Електронний суд» до суду від представника ОСОБА_1 – адвоката Іванісова В.С. надійшло клопотання про призначення автотехнічної експертизи.
02.01.2026 Вознесенівським районним судом міста Запоріжжя для повного та всебічного розгляду справи було винесено постанову про призначення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького НДЕКЦ МВС України (69068, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 19-А).
11.02.2026 від Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта, у якому зазначено наступне. Під час проведення даного аналізу не надалося можливим встановити всі пункти Правил дорожнього руху, якими повинні були керуватися обидва водії та визначити у них технічну можливість уникнути зіткнення, тому встановити внаслідок чого відбулося зіткнення, тобто визначити причинний зв`язок між діями обох водіїв та подією пригоди не є можливим. Відповідно до пояснень водія ОСОБА_1 , які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення встановити як повинен був діяти кожен водій у даній дорожній обстановці згідно з вимогами Правил дорожнього руху та чи відповідали їх дії вимогам Правил дорожнього руху неможливо. Відповідно до пояснень водія ОСОБА_2 , які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення встановити як повинен був діяти водій ОСОБА_2 у даній дорожній обстановці згідно з вимогами Правил дорожнього руху та чи відповідали його дії Правилам дорожнього руху неможливо. В даному варіанті розвитку події водій ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами п.12.4, 12.9б Правил дорожнього руху. В повному обсязі встановити якими пунктами Правил дорожнього руху повинен був керуватися видій ОСОБА_1 неможливо. Враховуючи, що водій ОСОБА_1 рухався в межах населеного пункту із швидкістю, яка перевищувала дозволену швидкість руху транспортних засобів в межах населеного пункту, тому його дії не відповідають вимогам п.12.4, 12.9б Правил дорожнього руху, при цьому встановити чи перебувають дані невідповідності в причинному зв`язку з подією пригоди можливо лише після встановлення всіх пунктів Правил дорожнього руху, якими повинні були керуватися обидва водії та визначення у них технічної можливості уникнути зіткнення. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які наведені в постанові водій ОСОБА_2 повинен був керуватися вимогою п. 16.11 Правил дорожнього руху, а водій ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогою п.12.3 Правил дорожнього руху. Оцінити дії водія ОСОБА_1 , в частині виконання ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху та встановити причинний зв`язок між його діями та подією пригоди можливо лише після надання додаткових вихідних даних та визначення у нього технічної можливості уникнути зіткнення. В діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху. Встановити чи перебуває невідповідність вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_2 в причинному зв`язку з подією пригоди, можливо лише після визначення у водія ОСОБА_1 технічної можливості уникнути зіткнення. В усіх варіантах визначити технічну можливість водія автомобіля Mitsubishi Galant (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 , уникнути зіткнення можливо лише після надання додаткових даних зазначених в дослідницькій частині висновку. В усіх варіантах визначити технічну можливість обох водіїв уникнути зіткнення можливо лише після надання додаткових вихідних даних зазначених в дослідницькій частині висновку. Відповідно до пояснень водія ОСОБА_1 , які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення встановити чи відповідають його дії Правилам дорожнього руху неможливо. Відповідно до пояснень водія ОСОБА_2 , які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 не відповідають вимогам п.12.4, 12.9б Правил дорожнього руху. В повній мірі встановити яким пунктам Правил дорожнього руху не відповідають дії ОСОБА_1 можливо лише після встановлення всіх пунктів Правил дорожнього руху, якими він повинен був керуватися в даному варіанті розвитку події. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які наведені в постанові оцінити його дії в частині виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху можливо лише після надання додаткових вихідних даних та визначення технічної можливості уникнути зіткнення. Відповідно до пояснень водія ОСОБА_1 , які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення встановити чи відповідають дії ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху неможливо. Відповідно до пояснень водія ОСОБА_2 , які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення встановити чи відповідали його дії Правилам дорожнього руху неможливо. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які наведені в постанові в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху. В усіх варіантах розвитку події визначити чи перебувають дії водія ОСОБА_1 в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди можливо лише після надання додаткових вихідних даних зазначених в дослідницькій частині висновку. В усіх варіантах встановити причинний зв`язок між діями обох водіїв та подією пригоди можливо лише після надання додаткових вихідних даних зазначених в дослідницькій частині висновку.
Отже, висновки викладені у даному висновку експерта, не надають чітких та конкретизованих відповідей для врахування у цій справі за обставин, викладених у протоколі щодо дій водія ОСОБА_1 , оскільки як не спростовують встановлені порушення в його діях п.12.1. та п.2.3.б. ПДР, так і не підтверджують їх порушення водієм, а тому вказані висновки суд не бере до уваги. 
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника та його представника, потерпілого, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.
Статтею 9 КУпАП, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 12.1. ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Стаття 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджена дослідженими матеріалами справи, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 518240 від 20.11.2025, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення;
-схемою місця ДТП від 20.11.2025;
-письмовими поясненнями правопорушника – ОСОБА_1 від 20.11.2025, які надано на місці ДТП за обставин події, яка відбулася;
-письмовими поясненнями потерпілої сторони – ОСОБА_2 від 20.11.2025, які надано на місці ДТП за обставин події, яка відбулася;
-фото таблицею, де зафіксовано пошкодження транспортних засобів, після скоєння ДТП.
Оцінюючи у сукупності всі дослідженні докази у справі, які узгоджуються між собою, суддя вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він будучи учасником дорожнього руху порушив п. 12.1., п.2.3.б. ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Отже, враховуючи доведеність провини та особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у межах санкції ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КпАП України особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Керуючись ст. ст. 27, 40-1, 124, 279, 283-285, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  у дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити, що відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови, стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:  І.А.Крамаренко