ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 р. 	Справа № 440/7937/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Подобайло З.Г. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2026, (головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова) по справі № 440/7937/22
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без урахування довідки ТОВ "ВАДО" №35 від 09.07.2012 про заробітну плату для обчислення пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області:
зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ "ВАДО";
здійснити з 06.01.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком на підставі довідки ТОВ "ВАДО" №47 від 16.07.2012 про облік надбавок та коефіцієнтів для обчислення пенсії;
зарахувати з 06.01.2021 довідку №02-04/2/1782-С від 22.09.2020 позивача у період роботи позивача з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП "Ліберті";
здійснити з 16.12.2021 відновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі всіх наданих документів.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023, яке набрало законної сили за наслідками апеляційного перегляду 20.02.2024 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без урахування довідки ТОВ "ВАДО" №35 від 09.07.2012 про заробітну плату та довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22.09.2020 № 02-04/2/1782-С про заробітну плату за період з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП "Ліберті".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ "ВАДО" відповідно до довідки №35 від 09.07.2012 та період роботи з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП "Ліберті", відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №02-04/2/1782-С від 22.09.2020.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 23.11.2021.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком з дати припинення - 23.11.2021.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
За заявою позивачки, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 покладено на пенсійний орган обов`язок подати звіт про виконання судового рішення від 09.01.2023. 
ГУ ПФУ в Полтавській області подано до суду звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 прийнято звіт ГУ ПФУ в Полтавській області про виконання рішення суду у справі №440/7937/22.
22.12.2025 до суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.01.2026 заяву задоволено частково.
Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі 440/7937/22.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у строк 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 09.01.2023 у справі 440/7937/22 з підтверджуючими доказами про його виконання.
30.01.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надало до суду звіт про виконання рішення суду від 09.01.2023.
У звіті пенсійний орган зазначив, що ним донараховано стаж позивача відповідно до довідок ТОВ "ВАДО" №35 від 09.07.2012, проведено перерахунок та виплату пенсії з 06.01.2021 до 31.10.2024, в подальшому ОСОБА_1 проводились перерахунки пенсії у зв`язку з її індексацією, передбаченою ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», щомісяця здійснюються пенсійні виплати. 
Також повідомив, що стаж за період роботи у МПП «Ліберті» відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22.09.2020 вже зарахований на виконання судового рішення.
Як наслідок, вважав, що ним виконано судове рішення в межах покладених зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства.
ОСОБА_1 подала суду клопотання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду від 09.01.2023 у справі №440/7937/22.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2026 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі №440/7937/22.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 09.01.2023 у справі №440/7937/22 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати звіт про виконання рішення суду від 09.01.2023 у справі №440/7937/22 у строк до двох місяців з відповідними відомостями та підтверджуючими доказами щодо його виконання.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 - відмовлено.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та постановити нову, якою визнати звіт пенсійного органу незадовільним та таким, що містить недостовірні відомості; накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області штраф у порядку ч. 2 ст. 382 КАС України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судове рішення не виконано відповідачем належним чином з огляду на те, що пенсійним органом не враховано довідки ТОВ "ВАДО" №35 від 09.07.2012 та Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22.09.2020 № 02-04/2/1782-С для розрахунку коефіцієнту заробітку, невірно розраховано стаж роботи позивача для розрахунку пенсії. Проте, судом першої інстанції не досліджено питання правильності розрахунку пенсії, проведеного пенсійним органом на виконання судового рішення.
Зазначає про неврахування судом першої інстанції заперечень позивача з доданими доказами щодо фальсифікації звіту та не розгляд її клопотання про накладення штрафу.
Крім того, звертає увагу на безпідставне надання судом першої інстанції додаткового строку відповідачу для подачі звіту з огляду на відсутність доказів вчинення пенсійним органом реальних дій з метою виконання судового рішення. На думку апелянта, суд першої інстанції в даному випадку мав накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області штраф у порядку ч. 2 ст. 382 КАС України.
Враховуючи відсутність доказів виконання судового рішення, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про прийняття звіту.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач) не подало відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч.1 ст.308, ч.2 ст.312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження, в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Приймаючи звіт, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійним органом виконано судове рішення в частині поновлення виплати пенсії, зарахування до страхового стажу періодів роботи відповідно до довідок про заробітну плату. Проте, оскільки пенсійний орган не надав доказів щодо повного відновлення порушеного права позивача, суд першої інстанції вважав за необхідне встановити відповідачу новий строк для подання звіту.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно частин 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.
Для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».
З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.
Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
За правилами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Отже, нормами КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.
Згідно частин 1, 2 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі 440/7937/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ "ВАДО" відповідно до довідки №35 від 09.07.2012 та період роботи з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП "Ліберті", відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №02-04/2/1782-С від 22.09.2020, а також поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком з дати припинення - 23.11.2021.
На виконання судового рішення, пенсійним органом проведено поновлення виплати пенсії з 23.11.2021, здійснено донарахування страхового стажу за період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ “Вадо” відповідно до довідки №35 від 09.07.2012 та проведено перерахунок пенсії позивача.
Також у звіті, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило, що стаж за період роботи з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП “Ліберті” відповідно до довідки архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020 вже зараховано ОСОБА_1 на виконання рішення суду.
Дослідивши поданий відповідачем звіт про виконання рішення суду та додані до нього докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що пенсійним органом виконано судове рішення в частині поновлення пенсії позивача врахування періодів роботи до її страхового стажу, визначених довідками №35 від 09.07.2012 та № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020.
Позивач як в суді першої, так і апеляційної інстанції наголошувала, що пенсійний орган провів невірний розрахунок її пенсії на виконання судового рішення, зокрема в частині обрахунку страхового стажу та розрахунку коефіцієнту заробітку.
Разом з тим, суд першої інстанції обмежився лише посиланням на пояснення пенсійного органу, зазначені у звіті, зокрема, в частині страхового стажу ОСОБА_1 , проте не перевірив чи дійсно пенсійним органом зараховано спірні періоди роботи позивача до її страхового стажу. 
Крім того, суд першої інстанції не надав жодної оцінки доказам (трудової книжки, протоколи перерахунку пенсії), наданим позивачем, які, на її думку, підтверджують обставини не виконання пенсійним органом судового рішення.
Таким чином, висновок суду щодо наявності підстав для затвердження звіту є передчасним, зробленим без повного та всебічного з`ясування обставин у справі в їх сукупності та перевірки їх доказами.
Натомість, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції положень ст. 382 КАС України та не повного встановлення обставин справи знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Водночас, вирішення питання про прийняття або продовження строку подання звіту про виконання рішення суду, накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 382 КАС України віднесено до компетенції суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, яким в даному випадку є Полтавський окружний адміністративний суд, а тому апеляційний суд позбавлений процесуального права вирішити відповідні питання по суті.
Доводи апелянта щодо не розгляду судом першої інстанції її клопотання про накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області штрафу колегія суддів вважає помилковими, оскільки судом розглянуто й вищевказане клопотання позивача, у задоволенні якого відмовлено.
Колегія суддів зауважує, що ст. 382-3 КАС України не містить заборони щодо викладення одним документом чи вказівки на викладення окремим документом ухвали з питань розгляду звіту та клопотання про накладення штрафу.
За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо затвердження звіту, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження вирішення питання прийняття звіту про виконання судового рішення до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 312, 320, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2026 по справі № 440/7937/22 - скасувати в частині прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі №440/7937/22.
Адміністративну справу № 440/7937/22 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для вирішення питання про прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 440/7937/22. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   Я.В. П`янова