Справа № 372/256/26
№3-76/26

П О С Т А Н О В А
Іменем України

09 лютого 2026 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Зінченко О.М.,
за участі секретаря Калашник І.В.,
за участю прокурора Малишенка Д.О.,
розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:

15.01.2026 до Обухівського районного суду Київської області з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшла адміністративна справа щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП.
Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, судом встановлено таке:
ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу персоніфікованого обліку отримувачів пільг за їх видами Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, являючись посадовою особою місцевого самоврядування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на яку поширюється дія Закону №1700-VII в порушення вимог ч.1 ст.45 розділу VII та пп.2-7 розділу ХІІІ Закону №1700- VII, несвоєчасно 20.03.2024, без поважних причин, подавши шорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Зазначені обставини підтверджується: протоколом №4239 від 06.01.2026 про адміністративні правопорушення; скрін-шотом з сайту НАЗК щодо дати та часу подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2022 рік; інформаційною карткою особи ОСОБА_1 з бази ДМС України; наказом про призначення ОСОБА_1 головним спеціалістом від 05.01.2011, попередженням від 05.01.2011 р., наказом про звільнення з займаної посади ОСОБА_1 від 01.04.2022 р. та іншими матеріалами справи.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала, пояснила, що після звільнення з займаної посади нею своєчасно не було подано щорічну декларацію за 2022 р., вказану декларацію вона подала 20.03.2024 р. Порушення не було умисним і не пов`язане з будь-якими намірами приховати інформацію. 
Прокурор, підтримавши обставини, викладені в протоколі, просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та призначити покарання у вигляді штрафу розміром 50 н.м.д.г, що становить 850 грн. 
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до наказу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради від 05.01.2011 р. №15-к «Про призначення ОСОБА_1 головним спеціалістом» останню призначено на посаду головного спеціаліста відділу персоніфікованого обліку отримувачів пільг за їх видами. 
Наказом від 01.03.2011 р. №2-к «Про присвоєння 12 рангу головному спеціалісту ОСОБА_1 » останній присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах шостої категорії посад. 
Надалі наказом від 01.03.2013 р. №12-к «Про присвоєння 11 рангу Головному спеціалісту ОСОБА_1 » останній присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах шостої категорії посад. 
Згідно з ч.1 ст.14 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада головного спеціаліста відноситься до 6 категорії посад місцевого самоврядування. 
Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про місцеве самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. 
Згідно зі ст.2 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» - посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. 
Отже ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом, є посадовою особою місцевого самоврядування. 
05.02.2011 р. ОСОБА_1 , прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.
01.01.2011 р. ОСОБА_1 письмово попереджена про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби встановлені в тому числі і Законом №1700-VII.
Згідно з підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються обмеження, передбачені Законом №1700-VII.
Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону №1700-VII та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією. 
Згідно з приміткою до ст.172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч.1 та 2 ст.45 Закону №1700-VII зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування. 
У відповідності до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» (Закону №3384-ІХ) набрав чинності 12.10.2023 р. Таким чином з 12.10.2023 р. здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону №1700-VII (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом. 
Ч.1 ст.45 Закону №1700-VII визначено, що особи, зазначені у п.1, п.п. «а», «в»-«г» п.2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. 
Проте, Законом №3384-ІХ внесені зміни до деяких Законів України, а саме: п.2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII викладено у такій редакції: «установити, що особи, які у 2022-2023 р.р. не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст..45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинного Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024 р. Суб`єкти декларування, зазначені у ч.ч.7-14 ст.45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені ч.ч.7-14 ст.45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше».
Згідно з п.5 ч.1 ст.12 Закону №1700-VII НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч.5 ст.12 Закону №1700-VII.
Відповідно до п.п.1 п.2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 р. за №987/36609, щорічна декларація – декларація, яка подається відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1700-VII (щороку), абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону №1700-VII (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. 
Законом №1700-VII можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації. 
Законом №3384-ІХ визначено, що за загальним правилом до 31.01.2024 р. слід подати щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021 – 2022 звітні періоди. 
Декларації , подані в період з 24.02.2022 до 11.10.2023 включно вважаються такими, що були подані на виконання обов`язку, передбаченого ст..45 розділу VII «Фінансовий контроль» Закону №1700-VII (абз.2 п.2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII). Повторне їх подання не вимагається та є технічно неможливим.
Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2022 рік, упродовж часу з 00:00 год. 01.01.2023 по 23:59 год. 31.01.2024 (граничний строк).
01.02.2024 в 00:00 год. ОСОБА_1 порушила порядок, передбачений ст.45 розділу VII «Фінансовий контроль» та пп.2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII.
Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua) щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік ОСОБА_1 подала лише о 14 год. 32 хв. 20.03.2024, тобто несвоєчасно без поважних причин. 
Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовилася в порядку ст.63 Конституції України.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Абзацом 10 ч.1 ст.1 Закону №1700-VII визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією – це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною в ч.1 ст.3 цього закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.65 Закону №1700-VII за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього закону, притягуються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Частиною першою статті 172-6 КУпАП, установлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування – тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Склад вказаного адміністративного правопорушення, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності).
Виходячи із диспозиції частини першої статті 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом правопорушення, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом, призвела до порушення Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366-3 Кримінального кодексу України, суб`єкт правопорушення, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і її подальше несвоєчасне подання декларації не утворює склад адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.
Обов`язком суб`єкта декларування є знання та безумовне виконання вимог закону №1700-VII, у тому числі вимог його ст.45.
Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата закінчення етапу подання та оприлюднення відповідно до Закону №1700-VII щорічних декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 00 год. 00 хв. 01.02.2024 р.
Відтак, ОСОБА_1 несвоєчасно 20.03.2024, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності і взаємозв`язку, суд вважає підтвердженою винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог ч.1 ст.45 розділу VII та п. 2-7 розділу ХІІІ Закону №1700-VII, тобто у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП.
Згідно із статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 немає.
Згідно ч.4 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Разом з тим, на момент розгляду справи в суді, строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув 01.02.2026 р.
Відповідно до ст. 247 п.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Враховуючи вище викладене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Керуючись статтями 23, 33, 38 ч.2, 172-6, 247 ч.7, 283-285, 289 КУпАП, суд- 

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Провадження у справі відносно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М.Зінченко