Номер провадження: 33/813/458/26
Справа № 947/29073/25 
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 13.10.2025 року щодо: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

оскарженою постановою ОСОБА_1 визнана винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі щодо неї закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
Згідно оскарженої постанови, 07.07.2025 року, о 07:45 год., на вул. Космонавта Комарова, буд.8, в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Audi A7», д/н НОМЕР_1 , порушила вимоги п.13.1 ПДР України, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, здійснила зіткнення із велосипедом під керуванням невстановленої особи. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує про незаконність постанови в частині визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, просить скасувати постанову в цій частині. Разом з цим, апелянт просить залишити в силі закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. 
ОСОБА_1  вважає, що надання місцевим судом правової оцінки її діям в контексті встановлення вини є необґрунтованим, оскільки провадження по справі підлягало закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. 
Окрім цього, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що розгляд справи 13.10.2025 року було здійснено місцевим судом без її участі та без участі її захисника, копію постанови не отримувала, про її існування дізналися лише 14.01.2026 року з відкритих джерел, після чого невідкладно була подана апеляційна скарга, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин. 
До початку апеляційного розгляду, ОСОБА_1 подала доповнення до апеляційної скарги та додаткові пояснення, в яких зазначила, що не оспорює правомірності закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, не наполягає на розгляді справи по суті, а оскаржує постанову місцевого суду виключно щодо порушення судом першої інстанції процесуальних меж розгляду справи, а саме надання оцінки її винуватості при закритті провадження справи у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. 
Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі просить здійснювати розгляд апеляційної скарги за її відсутності. 
Окрім цього, ОСОБА_1 надіслала через систему «Електронний суд» заяву про неможливість її прибуття в судове засідання за станом здоров`я, тому просила проводити судовий розгляд без її участі. 
За таких обставин апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників справи на доступ до правосуддя.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційній скарзі доводи; суд приходить до висновку про таке.
Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено таке.
Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_1 не приймала участі в судовому засіданні суду першої інстанції, копія постанови їй не надсилалась та не вручалась.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що копію постанови не отримувала, про її існування дізналася лише 14.01.2026 року з відкритих джерел. Матеріали судової справи не містять інформації на спростування вказаних доводів апелянта.
Апеляційна скарга на постанову місцевого суду подана через систему «Електронний суд» 15.01.2026 року та цього ж дня зареєстрована місцевим судом (а.с.27-28). 
З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя. 
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови,  судом встановлено таке.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про законність постанови суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Апелянтом рішення суду щодо підстав для закриття провадження не оскаржуються.
Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що місцевий суд дійшов до помилкового висновку щодо необхідності зазначення в резолютивній частині постанови вказівки про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з огляду на таке. 
Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. 
При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.
Водночас, зі змісту ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.
Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності. 
Таким чином, закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту події правопорушення, який підпадає під ознаки конкретного адміністративного правопорушення та наявності в діях особи складу такого правопорушення. 
Апеляційний суд вважає, що у разі недоведеності наявності події адміністративного правопорушення та складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виключається можливість закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки у такому випадку законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).
Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним прийняттям рішення про визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові, якою провадження по праві закривається на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, суд першої інстанції в резолютивній частині постанови безпідставно зазначив про визнання ОСОБА_1 винуватою, оскільки в даному випадку, необхідним та достатнім є обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення встановлення судом існування факту події правопорушення та наявності в діях особи складу правопорушення, що дає підстави для закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Слід зазначити, що в протилежному випадку, тобто у разі не встановлення факту події правопорушення, або відсутності в діях особи складу правопорушення, прийняття рішення про закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, порушує право особи на доведення своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, з огляду на те, що в такому випадку провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу, що в мотивувальній частині місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, однак у резолютивній частині постанови судом не вказано підстав закриття провадження по справі, що не відповідає вимогам КУпАП. 
З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом виключення абзацу першого з резолютивної частини постанови вказівки про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та викладу абзацу другого резолютивної частини постанови в іншій редакції. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 
постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2025 року відносно ОСОБА_1  – змінити.
Виключити з резолютивної частини постанови абзац перший щодо визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Абзац другий резолютивної частини постанови викласти в наступній редакції: 
«Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП – закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
В іншій частині постанову місцевого суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський