Справа № 420/19239/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, треті особи: Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), треті особи: Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 , за вислугу років на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 17.04.2025 р. про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" з розрахунку 90% із середнього заробітку;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 11.05.2025 р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи із 90% суми місячної заробітної плати 117 600 грн., визначеної у довідці Одеської обласної прокуратури від 17.04.2025 р., без застосування обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі за минулий час (12 місяців); 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування обмеження граничного розміру до пенсії (пенсійних виплат) ОСОБА_1 , як особі, яка брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно Постанови КМУ від 03.01.2025 р. № 1; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без застосування обмеження граничного розміру пенсії, в зв`язку з набранням статусу учасника бойових дій та виплатити різницю в розмірі за минулий час (з моменту отримання УБД з 22.01.2025 р.).
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.04.2014 р. позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи із 90% заробітної плати. 17.04.2025 р. Одеською обласною прокуратурою видано довідку № 483 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 р. № 7-р (ІІ)/2019 та ст.ст.81,86 Закону України "Про прокуратуру" та у зв`язку із початком роботи Одеської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними на 01.01.2022 р., що враховується для перерахунку пенсії, за відповідною (прирівняною) посадою прокурора області. Згідно останньої, розмір пенсії позивача, що враховується для перерахунку пенсії становить 117600 грн. Крім того, позивач з 18.05.2023 р. по теперішній час перебуває на військовій службі у Збройних Силах України та є учасником бойових дій. Для реалізації свого права на належне пенсійне забезпечення, позивач 11.05.2025 р. через особистий електронний кабінет органів ПФУ звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі вищевказаної довідки. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовлено у здійсненні такого перерахунку. 30.05.2025 р. позивач повторно через особистий електронний кабінет органів ПФУ звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі вищевказаної довідки. Рішенням відповідача від 05.06.2025 р. збільшено розмір пенсії на 560 грн. та встановлена цільова допомога учасникам бойових дій 40 грн. без зняття обмеження її розміру 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає свої права порушеними, а дії відповідача протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою від 19.06.2025 р. позовну заяву позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк на усунення недоліків.
Ухвалою від 04.07.2025 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву. 
Дану ухвалу разом з позовною заявою та додатками доставлено до електронного кабінету відповідача 23.09.2025 р.
Ухвалою від 29.01.2026 р. повторно витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 з усіма перерахунками пенсії, в тому числі на виконання Постанови КМУ від 03.01.2025 р. № 1.
09.02.2026 р. відповідач надав до суду належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Станом на 12.02.2026 р. відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Згідно ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З урахуванням вимог п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.04.2014 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначену відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи із 90% заробітної плати.
Постановою Приморського районного суду від 22.06.2016 р. у справі № 522/8952/16-а визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_1 у проведені перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки прокуратури Одеської області від 15.04.2016 р. №483 про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно довідки прокуратури Одеської області від 15 квітня 2016 року №483 про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з розрахунку 90% із середнього заробітку з 22 квітня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців) з 22 квітня 2015 року.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 22.01.2025 р. позивач є учасником бойових дій. 
17.04.2025 р. Одеською обласною прокуратурою видано довідку № 483 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 р. № 7-р (ІІ)/2019 та ст.ст.81,86 Закону України "Про прокуратуру" та у зв`язку із початком роботи Одеської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними на 01.01.2022 р., що враховується для перерахунку пенсії, за відповідною (прирівняною) посадою прокурора області. Дана довідка містить наступні складові: посадовий оклад - 72 000 грн.; надбавка за вислугу років 40 % - 28800 грн.; матеріальна допомога (на оздоровлення) (1/2) - 8400 грн.; матеріальна допомога (для вирішення соціально-побутових питань) (1/2) - 8400 грн. Всього 117600 грн.
За довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 21.04.2025 р. №370/544, ОСОБА_1 з 18.05.2023 р. перебуває на військовій службі за контрактом осіб офіцерського складу. 
11.05.2025 р. позивач через особистий електронний кабінет органів ПФУ звернувся із заявою щодо збільшення пенсії. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.05.2025 р. № 951050835712 відмовлено позивачу в перерахунку пенсії з огляду на відсутність підстав.
30.05.2025 р. позивач повторно через особистий електронний кабінет органів ПФУ звернувся щодо збільшення пенсії.
На виконання вказаної заяви уповноваженим суб`єктом відповідача 05.06.2025 р. здійснено перерахунок пенсії позивача за вказаною заявою, що підтверджено відповідним протоколом перерахунку пенсії. 
Згідно останнього, середньомісячний заробіток, який використано для перерахунку пенсії, становить 117600 грн.; страховий стаж - 29 років 10 місяців 26 днів. Складовими пенсії визначено: основний розмір пенсії від середнього заробітку - 70560 грн.; підвищення учасникам бойових дій - 590,25 грн.; цільова допомога учасникам бойових дій Пост.№ 1603 п.1 - 40 грн. Розмір пенсії з надбавками визначено у розмірі 71190,25 грн. з урахуванням максимального розміру 23610 грн.
Відомості про здійснення перерахунку пенсії позивача із застосуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених постановою Кабінету Міністрів України "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану" від 03.01.2025 р. № 1 матеріали пенсійної справи не містять. 
Вважаючи своє право порушеним діями відповідача щодо обмеження пенсії та зменшення основного розміру пенсії з 90% на 60% заробітку, врахованого для обчислення пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Щодо позовних вимог про зменшення основного розміру пенсії з 90% на 60% заробітку, врахованого для обчислення пенсії, суд зазначає наступне. 
Як встановлено судом, позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-XII (далі - Закон № 1789-XII), в редакції, чинній на момент призначення пенсії.
Так, відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону № 1789-XII прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Згідно з ч.12 ст.50-1 Закону № 1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
За приписами ч.17 ст.50-1 Закону № 1789-XII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії, Законом України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-XII було передбачено право осіб, яким призначена пенсія за цим Законом, на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.
До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 08.07.2011 р. № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14 жовтня 2014 року ухвалений Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), який набув чинності 15.07.2015 р., питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури в якому регламентовані статтею 86. 
У свою чергу, питання перерахунку пенсії у первісній редакції (тобто в редакції прийняття Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VII) було врегульовано частиною 20 цієї статті (86), якою передбачалось: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII "Прикінцеві положення" Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
01 січня 2015 року набув чинності Закон України від 28.12.2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015 р.) та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015 р.) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру".
13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким:
- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
- положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20.Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
У своєму рішенні (п.2.3 мотивувальної частини) Конституційний Суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.
Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, з 13.12.2019 р. Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала законної сили 06.09.2017 р., було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам.
Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі Постанови КМУ № 657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, позивач набув право на перерахунок пенсії, починаючи з 11.09.2020 р.
Предметом спору у даній справі є дії відповідача під час здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 17.04.2025 р. № 483 про розмір заробітної плати за нормами чинними на 01.01.2022 р.
Статтею 81 Закону № 1697-VII врегульовані питання заробітної плати прокурора.
Згідно ч.1 цієї статті заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Частина двадцята статті 86, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 р., діє в такий редакції: Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Згідно ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" та рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019, з 11.09.2020 р. здійснюється видача довідок про збільшену заробітну плату для перерахунку пенсії за вислугу років.
Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі ст.81 Закону № 1697-VII, позивач, якому пенсію призначено відповідно до Закону №1789-ХІІ, в силу вимог частини двадцятої статті 86, в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 р., має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури.
Згідно ч.2 ст.86 Закону № 1697-VII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до ч.15 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тимчасово, по 31 грудня 2017 року: Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Разом із тим, позивач набув право на пенсію з квітня 2014 року.
На той час діяв Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-XII, ч.2 ст.50-1 якого передбачала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Верховний Суд неодноразово висловлював правові позиції щодо застосування норм матеріального права у спорах, пов`язаних з оскарженням дій пенсійного органу стосовно перерахунку пенсії, призначеної за нормами Закону України від 05.11.1991 р. № 1789-XII "Про прокуратуру", із застосуванням при здійсненні такого перерахунку відсоткового значення розміру пенсії, яке на час здійснення її перерахунку було зменшено внаслідок змін у законодавстві.
Зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. у справі № 308/11498/16-а, висловлена правова позиція згідно з якою при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому зміни у законодавстві щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Згодом таке правозастосування було підтримано й у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 310/6638/16-а (2-а/310/652/16).
В ухвалі від 04.02.2021 р. по справі № 400/6132/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, вирішуючи питання щодо розгляду як зразкової справи за позовними вимогами, в яких постають питання: в якому відсотковому розмірі має право позивач на здійснення перерахунку пенсії, а саме: у відсотках, передбачених статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 р. №1789-XII "Про прокуратуру", чинний на момент призначення пенсії; або у відсотках, передбачених статтею 86 Закону України від 14.10.2014 р. № 1697-VII "Про прокуратуру", чинного на момент здійснення перерахунку пенсії позивачці, зазначив, що відступу від вищенаведених правових позицій суду касаційної інстанції не відбувалось.
Тобто, при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, що визначала розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, у даному випадку 90 %.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача з 90 % відповідних сум грошового забезпечення до 60% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 17.05.2025 р. № 483. 
Як наслідок, з метою поновлення порушених прав позивача, суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію з 05.06.2025 р. у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, визначених у довідці Одеської обласної прокуратури від 17.04.2025 р. № 483.
При цьому, суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу саме з 05.06.2025 р., а не з 11.05.2025 р., оскільки протиправність дій відповідача виникла внаслідок перерахунку пенсії на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 17.04.2025 р. № 483, проведеного 05.06.2025 р.
Щодо позовних вимог про обмеження виплати пенсії максимальним розміром, суд зазначає наступне. 
За змістом ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про прокуратуру", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим Законом було внесено зміни до ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.
При цьому абз.1 п.2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Абзацом 2 цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
На думку суду, положення пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.
Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Враховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.
При цьому, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 р. у справі № 580/5962/20 відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 р. у справі № 589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувала правовий висновок, відповідно до якого п.2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 р. - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.
Аналізуючи питання правомірності встановлення таких обмежень, Верховний Суд у постановах від 19.09.2023 р. у справі № 420/14885/21, від 13.09 2023 у справі № 620/4382/21, від 05.09.2023 р. у справі № 120/1602/23, зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат.
Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 р. № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.
Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке "поле" для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення.
Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.
За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria (заява № 2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява № 17767/08)).
Хоча виплати соціального страхування є "майном" у розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав.
Водночас розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном.
При цьому таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії, призначені відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення".
Судом встановлено, що 05.06.2025 р. відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 17.04.2025 р. № 483. Підсумок пенсії визначено у розмірі 71190,25 грн., що перевищує її максимальний розмір. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Поряд з тим, при вирішенні питання про правомірність застосування обмеження виплати пенсії максимальним розміром 23610 грн., тобто десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, під час її перерахунку на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 17.04.2025 р. № 483, суд враховує, що позивач проходить військову службу, згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 від 21.04.2025 р. № 370/544, та є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.01.2025 р.
Згідно п.3 "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 р. № 911-VIII (далі - Закон № 911) обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції України, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції. Після завершення особливого періоду виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством.
Вказаним пунктом визначено вичерпний перелік осіб, до яких не застосовуються обмеження щодо виплати пенсії протягом особливого періоду, а саме: що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у відповідних органах або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.
Відтак, Верховним Судом у постанові від 01.05.2023 р. по справі № 200/4964/21 сформовано висновок, що обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про прокуратуру" не застосовується саме у період проходження цією особою військової служби або перебування на посадах, перелічених у п.3 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII, а не за фактичної наявності відповідного статусу.
Відповідна позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 29.07.2025 р. по справі № 420/3345/22. 
На підставі наведеного суд вважає, що позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження з 05.06.2025 р. пенсії позивача максимальним розміром та зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 05.06.2025 р. перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.
При цьому, позовні вимоги щодо визнання дій відповідача протиправними щодо виплати обмеження пенсії позивачу максимальним розміром згідно Постанови КМУ від 03.01.2025 р. № 1 задоволенню не підлягають, оскільки матеріали адміністративної справи не містять відомостей щодо проведення відповідачем перерахунку пенсії позивача на підставі вказаної постанови. 
Щодо вимог позивача про здійснення виплати різниці в розмірі за минулий час, суд зазначає наступне.
Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, визначених у довідці Одеської обласної прокуратури від 17.04.2025 р. № 483 без обмеження максимальним розміром. 
Відповідно питання щодо виплати різниці в розмірі за минулий час є похідними і повинне вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Суд зауважує, що спору щодо виплати різниці в розмірі за минулий час на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, а тому такі вимоги є передчасними.
Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. 
Позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат не поніс, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, код ЄДРПОУ 20987385), треті особи: Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (65121, м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова, буд.4-а, код ЄДРПОУ 41248812), Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси (65009, м.Одеса, провул.Світлий, буд.8, код ЄДРПОУ 26302649), Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84121, Донецька обл., м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3, код ЄДРПОУ 13486010)про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, код ЄДРПОУ 20987385) щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) з 05.06.2025 р. із зменшенням відсоткового значення розміру пенсії з 90% відповідних сум грошового забезпечення до 60% відповідних сум грошового забезпечення та обмеженням максимальним розміром.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, код ЄДРПОУ 20987385) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) з 05.06.2025 р. у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, визначених у довідці Одеської обласної прокуратури від 17.04.2025 р. № 483, без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко