Справа № 156/390/25  Провадження №33/802/268/26 	Головуючий у 1 інстанції:Комзюк Н. Н. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Зубрицької А.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кібальника В.П. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Кібальника В.П. в інтересах ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 03 березня 2026 року,
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 31 березня 2025 року о 01:30 год, у селі Будятичі, шосе Іваничівське (16 кілометр) Волинської області, керувала автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, нечітке мовлення та нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовилась чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі- ПДР). 
Такими діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, і її дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції захисник Кібальник В.П. подав апеляційну скаргу, у якій вказує, на її незаконність через порушення норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що суд першої інстанції, під час розгляду справи, не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи. Крім того, апелянт повністю заперечує факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зауважує, що з відеозаписів нагрудних камер поліцейських, долучених до матеріалів справи, неможливо встановити хронологію події, оскільки поліцейськими не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транпсортним засобом, а свідки події, що знаходилися у автомобілі, залучені не були. Ураховуючи викладене, просить оскаржувану постанову судді скасувати, а провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Кібальника В.П., який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, доходжу наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №286375 від 31 березня 2025 року, у якому зафіксовано наявні у неї ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під її керуванням, зокрема: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, а також відмову від проходження такого огляду, на місці зупинки, з використанням спеціального технічного засобу, і у найближчому закладі охорони здоров?я; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому продубльовано ознаки такого стану; направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Нововолинська УМЛ», у якому також зафіксована відмова від огляду; даними капрала поліції поліцейського СРПП ВПД №1 Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області Іллі КУЗЬМИЧА про фкт отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , у відповідності до бази даних ІТС ІПНП, що цілком підставно ураховано суддею при накладенні на неї безальтернативного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами; даними рапорту поліцейського, яким підтверджується факт її відсторонення від керування транспортним засобом; письмовим зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 286375, у якому значиться про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами, у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та міститься зобов?язання не керувати ними в стані алкогольного сп`яніння, а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції який , з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, не містить ознак монтажу чи інших недоліків, з достатньою повнотою убачаються детальні обставини вчинення нею даного адміністративного правопорушення.
Основні мотиви незгоди захисника ОСОБА_2 із постановою судді першої інстанції зводяться до заперечення ним факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, натомість, перший стверджує про керування транпсортним засобом, за обстаин місця та часу, зазанчених у проткоолі про адміністративне правопоуршення, свідком ОСОБА_3 , що під час зупинки працівниками поліції підтвердила також свідок ОСОБА_4 , яка знаходилася у автомобілі разом із особою, що притягується до адміністративної відповідальності. 
Із відеозапису із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 , достатньо повно убачаються обставини вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зокрема, із цього відео видно, що 31 березня 2025 року, о 01:29 год патрулем поліції за допомогою звукового сигналу був зупинений автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 . Після зупинки даного транспортного засобу інспектор поліції відразу підійшов до автомобіля, за кермом якого знаходилась ОСОБА_1 , а не будь-хто із інших осіб, на яких вказує захисник На вимогу інспектора поліції, ОСОБА_5 надала для огляду та перевірки посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль, а також страховий поліс. У подальшому, інспектор поліції повідомив ОСОБА_1 , що з автомобіля чути запах алкоголю, а також запропонував їй пройти огляд на стан салкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі. У відповідь ОСОБА_1 вказала, що спиртних напоїв вона не вживала, а запах алкоголю чути від пасажирів. У подальшому, повідомила, що вживала тільки пиво, неодноразово просила поліцейських відпустити її, нічого не писати, дати можливість викликати тверезого водія, плакала, просила зрозуміти, оскільки її чоловік загинув на війні, а на її утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей, яких може забрати служба. Пояснювала, що нікого не збила, їхала повільно, більше не сяде за кермо у стані алкогольного сп?яніння. Також пояснила, що їй потрібно було поїхати за однією людиною (під час судового розгляду пояснила, що їхала за співмешканцем). Від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння, у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась, пояснюючи це тим, що вживала алкогольні напої. При цьому, під час спілкування ОСОБА_1 жодного разу не повідомляла поліцейським про те, що не керувала автомобілем, пасажири автомобіля, також не повідомляли обставин того, що даним автомобілем керувала будь-яка інша особа. При цьому одна із пасажирів повідомила, що ОСОБА_1 поїхала шукати чоловіка (співмешканця) який кудись поїхав. (відеозапис 00000_00000020250331012843_0004А, 00000_00000020250331014343_0005А). 
Відповідно, показання свідків про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, містять істотні суперечності, зокрема свідок ОСОБА_3 вказувала, що перша приїхала за нею, щоб відвезти додому, однак поліцейським ОСОБА_1 повідомляла, що поїхала шукати співмешканця. При цьому, ОСОБА_3 свідчила, що вона помінялась з нею місцями після зупинки транспортного засобу, а ОСОБА_4 пояснила, що вони помінялись місцями вже під час руху автомобіля.
Таким чином, доводи захисника в частині відсутності доказів керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом не заслуговують на увагу та, у тому числі, спростовуються відеозаписом з місця події.
З урахуванням обставин, які визнані судом доведеними та вимог ст. 252 КУпАП, погоджуюсь із висновком судді про доведеність факту перебування ОСОБА_1 у статусі водія, за обставин місця та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно неї і, як наслідок наявності у її діях порушень Правил дорожнього руху, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п. 2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
У свою чергу, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як у даному випадку, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відтак, усі доводи захисника Кібальника В.П., які викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене нею правопорушення.
З урахуванням обставин, які визнані судом доведеними та вимог ст. 252 КУпАП, погоджуюсь із висновком судді про доведеність факту наявності у діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно неї, а саме п. 2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.
Через її безпідставність, апеляційна скарга захисника Кібальника В.П. підлягає залишенню без задоволення. а постанова судді першої інстанції - без зміни.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу подану захисником Кібальником В.П. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 03 березня 2026 року стосовно неї - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: