ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

25 березня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/14/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

05.01.2026 до Луганського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) з позовними вимогами про: 
визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізаційна особливий період як особі, що має батька інваліда II групи, за п. 13 ч. 1 ст. Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
зобов`язати відповідача надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізаційна особливий період як особі, що моє батька інваліда II групи, за п. 13 ч. 1 ст. Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер в Єдиному державному реєстрів призовників, військовозобов`язаних та резервістів: 110420211458197100003.
Статусу внутрішньо переміщеної особи не має.
25.12.2025 через застосунок Резерв+ у відповідному розділі подав електронну заяву на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі того, що має батька інваліда II групи (ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1). Тобто, подана заява на відстрочку за п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та у відповідності до Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». При цьому інших військовозобов`язаних та/або працездатних осіб, які б могли здійснювати догляд за батьком немає та позивач є єдиною дитиною.
Але у той же день була надана відмова, що відстрочку не надано через наявність у ДРАЦС інших можливих доглядальників за батьком.
З такими діями відповідача позивач не згоден, вважає їх протиправними.
Рішення про відмову в наданні відстрочки прийнято відповідачем всупереч діючому законодавству в сфері оборони та мобілізації, у тому числі всупереч положень Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». При цьому вважає, що у позивача є всі наявні підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Наявність у батька дружини, яка є непрацездатною (61 рік, пенсіонерка), не є підставою для ненадання відстрочки від призову під час мобілізації (у тому числі, враховуючи що дружина батька є непрацездатною особою та не може бути доглядачем).
Також, не є підставою для відмови в наданні відстрочки наявність в особи так званого «розшуку», можливих порушень правил військового обліку тощо.
Таким чином, дії відповідача порушують права позивача на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Ухвалою суду від 07.01.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом 10-ти (десяти) календарних днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду, документа про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Ухвалою суду від 06.02.2026 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача облікові документи щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг»), що підтверджує поточний статус позивача у Реєстрі та дату внесення останніх змін; рішення/відповідь про відмову позивачу в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Ухвалою суду від 24.02.2026 витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 докази, що підтверджують наявність дружини у батька позивача; докази на підтвердження того, що дружина батька позивача не є військовозобов`язаною та має можливість утримувати особу з інвалідністю (витяги з реєстрів, довідки, тощо).
19.02.2026 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.
Позивач просить визнати протиправною відмову у наданні відстрочки за п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (наявність батька з інвалідністю II групи). Однак, вказана норма містить імперативну умову: відстрочка надається лише за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх (батьків) утримувати.
Згідно з матеріалами справи та даними, отриманими через автоматизовану перевірку у реєстрах (ДРАЦС), батько позивача — ОСОБА_2 (особа з інвалідністю II групи) — перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір`ю позивача.
Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані матеріально підтримувати один одного.
Мати позивача (дружина інваліда), досягнувши 61-річного віку, є пенсіонеркою. Згідно з законодавством, вона не є військовозобов`язаною.
Відповідно до абз. 2 п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, наявність дружини (яка не є військовозобов`язаною), незалежно від її працездатності, є законодавчою перешкодою для отримання відстрочки сином (позивачем).
Позивач скористався правом подачі заяви через застосунок «Резерв+». Відповідно до п. 63 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» перевірка підстав здійснюється за допомогою програмних засобів Реєстру «Оберіг» шляхом взаємодії з іншими реєстрами. Оскільки системою встановлено наявність дружини у особи з інвалідністю, яка за законом зобов`язана його утримувати і не є військовозобов`язаною, програмним комплексом було автоматично сформовано відмову. Жодного суб`єктивізму чи "надмірного формалізму" з боку ТЦК не було — це пряма дія закону.
ІНФОРМАЦІЯ_4 не заперечує право позивача на доступ до суду. Проте, принципи "справедливого суду" не можуть бути підставою для задоволення позову, який прямо суперечить матеріальним нормам права (ст. 23 Закону про мобілізацію). Прагнення позивача отримати відстрочку за наявності іншого невійськовозобов`язаного члена сім`ї (матері) є вільним тлумаченням закону на власну користь. Позивачем не доведено відсутність інших осіб, які зобов`язані утримувати батька. Факт перебування батька у шлюбі з матір`ю позивача підтверджується даними Реєстру, що згідно з чинною редакцією Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» є законною підставою для відмови в автоматичному режимі.
На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
05.03.2026 позивачем надано копію пенсійного посвідчення ОСОБА_3 , скріншоти з особистого кабінету ОСОБА_3 на порталі ПФУ, та заяву, в якій зазначено, що надані докази підтведжуть, що на момент звернення про надання відстрочки від призову дружина батька була вже непрацездатною, тому ці докази є вирішальними для правильного розгляду справи.
09.03.2026 відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 24.02.2026 надано заяву, в якій зазначено, що інформація про 61-річний вік матері позивача, яка містилася у попередніх матеріалах ІНФОРМАЦІЯ_2 , була наведена помилково внаслідок добросовісного сприйняття недостовірних відомостей, викладених позивачем у позовній заяві. На виконання ухвали суду від 24.02.2026 ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено звірку з первинними документами військового обліку та даними реєстрів. Встановлено, що матір`ю позивача та дружиною особи з інвалідністю є: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Станом на дату звернення за відстрочкою та дату розгляду справи вказаній особі виповнилося 58 років.
За даними Єдиного державного реєстру «Оберіг», дружина ( ОСОБА_4 ) та чоловік (особа з інвалідністю ОСОБА_2 ) зареєстровані та проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 . Спільне проживання та спільний побут подружжя за однією адресою підтверджують фактичну можливість дружини здійснювати догляд за чоловіком, що спростовує твердження позивача про його «виключну» роль у життєдіяльності батька.
Згідно з абзацом 2 пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII, відстрочка від призову надається військовозобов`язаним, які мають батька з інвалідністю II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати.
Отже, ОСОБА_4 (58 років), не досягла пенсійного віку, відповідно наявної бази даних не є військовозобовязаною. Вона має законний обов`язок утримувати свого чоловіка з інвалідністю, що згідно із законом виключає право позивача (сина) на отримання відстрочки.
Відповідно до пункту 63 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», перевірка підстав для відстрочки здійснюється за допомогою програмних засобів Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг». Оскільки системою на підставі взаємодії з реєстрами ДРАЦС встановлено наявність у особи з інвалідністю дружини 1967 р.н., яка є працездатною, програмним комплексом було автоматично та правомірно сформовано відмову.
Оскільки позивач претендує на право на відстрочку за п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, він зобов`язаний довести наявність усіх складників цієї норми, а саме: наявність у батька інвалідності II групи; відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати.
Надавши суду недостовірні відомості про вік матері (вказавши 61 рік замість фактичних 58), позивач намагався штучно створити видимість відсутності працездатних осіб, зобов`язаних утримувати його батька.
Згідно з Додатком 5 до Постанови № 560 (щодо переліку документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки), для підтвердження підстави за пунктом 13 позивач мав надати: Документи, що підтверджують відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13. Витяг з реєстру територіальної громади (про склад сім`ї та зареєстрованих осіб за адресою особи з інвалідністю). Заяву особи з інвалідністю за формою згідно з Додатком 15, де зазначається відсутність інших працездатних осіб.
Позивач не надав суду інформацію про перебування його батька у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (1967 р.н.). Згідно зі ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина зобов`язана матеріально підтримувати чоловіка. Оскільки дружина проживає за однією адресою з чоловіком (смт. Ківшарівка) обов`язок з утримання та догляду покладається саме на неї в першу чергу.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується відмостями з паспорта громадянина України НОМЕР_2 , картки платника податків. 
Згідно із записами у військовому квитку серії НОМЕР_3 25.07.2019 ОСОБА_1 медичною комісією при Сєвєродонецькому МВК визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у військовий час за гр. ІІ ст. 61б розкладу хвороб (наказ МО України 2008 № 402) (п. 13).
Відповідно до свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_4 батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , матір`ю – ОСОБА_4 . 
Батько позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , є особою з інвалідністю 2 групи безстроково, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році (категорія 1) серії НОМЕР_6 , довідкою до акта огляду МСЕК серії КХАР-07 № 000200, паспортом громадянина України № НОМЕР_7 , довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1795117-2025.
Згідно із свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_8 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , одружився 05.08.2000 з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Дружина батька позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком, що підтверджується відомостями з паспорта громадянина України НОМЕР_9 , пенсійного посвідчення серії НОМЕР_10 .
24.12.2025 та 25.12.2025 позивачем у застосунку «Резерв+» сформовано і подано заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з наявністю батька – особи з інвалідністю 2 групи.
24.12.2025 о 16:36 та 25.12.2025 о 08:51 у застосунок «Резерв+» позивачеві надійшли сповіщення наступного змісту: «Відстрочку не надано. Знайшли у реєстрі інших можливих доглядальників» - «Відстрочку не надано. У Державному реєстрі актів цивільного стану (ДРАЦС) знайшли інщих можливих доглядальників за вашим батьком або матір`ю з інвалідністю. Наразі відстрочка доступна, тільки якщо ви єдина людина, яка може бути доглядачем». 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі – Указ № 64/202), затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 № 740/2024, від 14.01.2025 № 26/2025, від 15.04.2025 № 235/2025, від 14.07.2025 № 478/2025, від 20.10.2025 № 793/2025, від 12.01.2026 №40/2026 продовжено строк дії воєнного стану в Україні.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Згідно з вказаним Указом, мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
У подальшому, Указами Президента України продовжено строк проведення загальної мобілізації.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 3543-XII:
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій (абзац п`ятий);
система військового обліку - сукупність систем військового обліку органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, які структурно складаються із керівників як організаторів ведення військового обліку, служб персоналу (посадових осіб), які безпосередньо ведуть військовий облік, об`єктів військового обліку - призовників, військовозобов`язаних, резервістів та засобів автоматизації процесів ведення військового обліку з використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених цим Законом та іншими законами України (абзац тринадцятий).
Підстави для надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації визначені статтею 23 Закону № 3543-ХІІ.
Так, відповідно до пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.
Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (частина восьма статті 23 Закону № 3543-XII).
Згідно із частиною дев`ятою статті 23 Закону № 3543-ХІІ відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі – Порядок № 560), який, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (пункт 56 Порядку № 560).
Пунктом 58 Порядку № 560 передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 
Пунктом 59 Порядку № 560 визначено, що за наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
У разі виявлення шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних відсутності у військовозобов`язаного законних підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлену автоматично, така відстрочка підлягає автоматичному скасуванню.
Таким чином, Порядком № 560 передбачено можливість подання військовозобов`язаним заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особисто через центри надання адміністративних послуг, та за наявності технічної можливості – шляхом створення запиту оформлення відстрочки військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Позивач скористався правом створення запиту оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Так, судом установлено, що 24.12.2025 та 25.12.2025 позивачем у застосунку «Резерв+» сформовано і подано заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з наявністю батька – особи з інвалідністю 2 групи.
24.12.2025 о 16:36 та 25.12.2025 о 08:51 у застосунок «Резерв+» позивачеві надійшли сповіщення наступного змісту: «Відстрочку не надано. Знайшли у реєстрі інших можливих доглядальників» - «Відстрочку не надано. У Державному реєстрі актів цивільного стану (ДРАЦС) знайшли інщих можливих доглядальників за вашим батьком або матір`ю з інвалідністю. Наразі відстрочка доступна, тільки якщо ви єдина людина, яка може бути доглядачем». 
При цьому суд зауважує, що надання відстрочки від призову чи відмова у її наданні в разі створення військовозобов`язаним запиту на її оформлення через застосунок «Резерв+» відбувається в автоматичному режимі на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Розгляд такого запиту комісіями, утвореними при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах), за процедурою, визначеною пунктом 60 Порядку № 560, не передбачено.
Так, відповідно до абзацу п`ятнадцятого пункту 60 Порядку № 560 перевірка підстав у військовозобов`язаного щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (крім випадків, коли відстрочка від призову оформляється та надається автоматично відповідно до пункту 59 цього Порядку) здійснюється посадовими особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) відповідно до їх функціональних обов`язків за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних.
Відмова у наданні відстрочки в автоматичному режимі обумовлена тим, що у Державному реєстрі актів цивільного стану (ДРАЦС) знайдено інщих можливих доглядальників за батьком або матір`ю з інвалідністю. 
Відповідачем у відзиві зазначено, що оскільки системою встановлено наявність дружини у особи з інвалідністю, яка за законом зобов`язана його утримувати і не є військовозобов`язаною, програмним комплексом було автоматично сформовано відмову.
Позивачем створено запит на оформлення відстрочки від призову у застосунку «Резерв+» з підстав, передбачених пунктом 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ.
Абзацом четвертим пункту 58-1 Порядку № 560 передбачено, що районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.
З наданої відповідачем інформації по родині військовозобов`язаного ОСОБА_1 , що наявна в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг»), в позивача є:
1) дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , Україна, Харківська область, с. Ківшарівка;
2) дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_4 ;
3) колишня дружина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , 
АДРЕСА_5 ) мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 ;
5) батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , АДРЕСА_6 .
Таким чином, з інформації по родині військовозобов`язаного ОСОБА_1 , що наявна в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг»), встановлено в автоматичному режимі наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, а саме – місце проживання матері позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровано за тією з адресою, що і місце проживання батька ОСОБА_9 , який є особою з інвалідністю 2 групи і, як зазначає позивач, перебуває на його утриманні.
Тобто, відмова в наданні відстрочки від призову за запитом позивача, створеним 25.12.2025 у застосунку «Резерв+», обумовлена виявленням в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг») інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати батька позивача – особу з інвалідністю 2 групи, і сформована така відмова 25.12.2025 в автоматичному режимі без дослідження комісією документів, наданих позивачем суду.
Аналізуючи норми Порядку №560, зокрема, пунктів 57- 60, можна дійти висновку, що військовозобов`язаний має право на подання заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, зобов`язані вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки/ продовження відстрочки й фактично розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за встановленою формою.
Так, пунктом 58 Порядку № 560 передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Заява повинна містити такі обов`язкові відомості про військовозобов`язаного:
прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України);
дату народження;
адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування);
адресу електронної пошти;
контактний номер телефону.
Військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів подають заяву про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації за формою згідно з додатком 4 особисто на ім`я голови комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі за місцем перебування на військовому обліку.
До заяви додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Адміністратор центру невідкладно засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг формує та передає заяву відповідно до Порядку подання через центри надання адміністративних послуг із використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (Офіційний вісник України, 2024 р., № 49, ст. 2979), - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2025 р. № 1364.
Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації відповідним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (Центральним управлінням або регіональним органом СБУ чи відповідним підрозділом розвідувального органу) не пізніше ніж протягом одного робочого дня з дня її отримання.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі).
Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним працівникам (державним службовцям), які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, де військовозобов`язані працівники перебувають на військовому обліку (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ чи відповідному підрозділі розвідувального органу). До відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідному підрозділі розвідувального органу) органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями надсилаються документи, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Відомості про таку відстрочку вносяться відповідним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів протягом трьох робочих днів з дня отримання документів, зазначених у переліку згідно з додатком 5.
Згідно із положеннями пункту 58-1 Порядку № 560 військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку, про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання (Абзац другий пункту 58-1 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 1364 від 24.10.2025 - застосовується з 1 листопада 2025 року).
Додаток 5 до Порядку № 560 містить Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Згідно з цим Переліком військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю подають такі документи, що підтверджують право на відстрочку:
- для батьків військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи або батьків дружини (чоловіка) військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи - один із таких документів, що підтверджує інвалідність: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України “Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю”, “Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю”, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики; заява за формою згідно з додатком 15 (у разі потреби) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку вона обирає для здійснення свого утримання;
- для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження);
- для військовозобов`язаного, який має одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження дружини (чоловіка) та свідоцтво про шлюб);
- для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - один із таких документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або документ, що підтверджує перебування під арештом (крім домашнього арешту), або відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.
Відповідно до пункту 60 Порядку № 560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. У разі позитивного рішення у протоколі окремо зазначається строк, на який надано відстрочку, та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку). У разі відмови у наданні відстрочки у протоколі зазначаються причини такої відмови.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
У разі позитивного рішення комісії відомості щодо надання відстрочки (строк відстрочки та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку) протягом одного дня з дати прийняття такого рішення вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відображаються в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста, а не пізніше двох днів з дати прийняття такого рішення заявникові повідомляється про це у способи, визначені цим пунктом, та видається роздрукований (оновлений) військово-обліковий документ, сформований відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 (Офіційний вісник України, 2024 р., № 49, ст. 2978), або довідка за формою згідно з додатком 6 (для військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів).
У разі прийняття комісією рішення про відмову у наданні відстрочки заявникові (у тому числі військовозобов`язаному СБУ або розвідувальних органів) не пізніше ніж на наступний робочий день з дати прийняття такого рішення повідомляється про це у способи, визначені цим пунктом, за формою згідно з додатком 7.
У разі прийняття комісією рішення про відмову у наданні відстрочки за результатами розгляду заяви про надання відстрочки, поданої через центр надання адміністративних послуг, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє відповідному центру надання адміністративних послуг та надсилає заявникові повідомлення про відмову у наданні відстрочки (додаток 7) на зазначену у заяві адресу електронної пошти.
За результатом розгляду заяви про надання відстрочки військовозобов`язаного СБУ або розвідувального органу довідка (додаток 6) або повідомлення про відмову (додаток 7) надсилається у спосіб, зазначений у заяві про надання відстрочки, засобами електронного або поштового зв`язку.
Рішення комісії може бути оскаржене у судовому порядку.
З огляду на встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд зауважує, що вирішення питання про надання позивачеві відстроки від призову в автоматичному режимі виявилося технічно неможливим у зв`язку з наявністю вищенаведеної інформації в Реєстрі, відсутністю інформації щодо укладення шлюбу у 2000 році між батьком позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , яка не є матір`ю позивача, чи є батько позивача ОСОБА_2 та мати позивача ОСОБА_4 є подружжям, тощо.
Позивачем надано суду копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році (категорія 1) серії НОМЕР_6 ОСОБА_9 , довідки до акта огляду МСЕК серії ХАР-07 № 000200, паспорту ОСОБА_9 , довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 26.06.2025 № 1795117-2025, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_8 , паспорта громадянина України НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , пенсійного посвідчення серії НОМЕР_10 ОСОБА_3 на підтвердження того, що дружина його батька – особи з інвалідністю ОСОБА_3 є пенсіонером і єдиним утримувачем батька є саме позивач, проте зазначені документи при вирішенні питання про надання позивачу відстрочки від призову у відповідності до вимог пунктів 58, 58-1, 60 Порядку № 560 мають бути досліджені комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 (за місцем військового обліку позивача), а не судом.
За правовою позицією Верховного суду в постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 826/8803/15 дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). 
У рішеннях по справах “Клас та інші проти Німеччини”, “Фадєєва проти Росії”, “Єрузалем проти Австрії” Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Оскільки Законом № 3543-ХІІ та нормами пунктів 58, 58-1, 60 Порядку № 560 передбачено процедуру розгляду комісією при РТЦК та СП за місцем військового обліку військовозобов`язаного його заяви про надання відстроки від призову, до якої додаються документи, визначені Переліком (додаток 5 до Порядку № 560), суд вважає, що саме комісія наділена повноваженнями щодо розгляду документів, які, на думку позивача, підтверджують його право на відстроку від призову на підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, вирішення питання, чи є дружина батька позивача особою, яка утримує чоловіка – особу з інвалідністю, та прийняття рішення про надання чи відмову у наданні відстрочки.
Тобто, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень комісії при ІНФОРМАЦІЯ_12 , а не суду.
Таким чином, у зв`язку з тим, що судом не установлено наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих/допущених ІНФОРМАЦІЯ_2 при вирішенні питання про автоматичне оформлення відстрочки від призову за сформованим ОСОБА_1 запитом у застосунку «Резерв+», до Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_12 з заявою та документами в порядку, визначеному пунктами 58, 58-1 Порядку № 560 позивач не звертався, Комісія не приймала рішень про надання або відмову у наданні відстрочки від призову, обгрунтованості яких міг би надати оцінку суд, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи встановлені обставини, зважаючи на нормативне врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. 
Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя 	А.Г. Секірська