Провадження № 1-кс/509/194/26
Справа № 509/1151/26 

УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі :
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської обл. скаргу  адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 18.02.2026 року про відмову в задоволенні клопотання від 03.02.2026 року в рамках кримінального провадження № 12025162380000567 від 11.11.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

 
25 лютого 2026 року до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся адвокат  ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 18.02.2026 року про відмову в задоволенні клопотання від 03.02.2026 року в рамках кримінального провадження № 12025162380000567 від 11.11.2025 року.
В своїй скарзі просить скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 18.02.2026 року про відмову в задоволенні клопотання від 03.02.2026 року в рамках кримінального провадження № 12025162380000567 від 11.11.2025 року; зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання сторони захисту від 03.02.2026 року про проведення одночасного допиту (очної ставки) між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим з урахуванням висновків слідчого судді.
Дослідивши матеріали скарги, суд вважає скаргу такою, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
При цьому ч. 1 ст. 303 КПК України визначає вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення на досудовому розслідуванні.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України проведення процесуальних та слідчих дій законом віднесено до компетенції особи, яка провадить досудове розслідування у кримінальному провадженні, тобто до компетенції слідчого або прокурора. 
Слідчий суддя при прийнятті рішення враховує, що за правилами КПК України досудове слідство - це здійснювана відповідно до вимог кримінально-процесуального закону діяльність слідчого, зміст якої полягає у збиранні, дослідженні, перевірці, оцінці та використанні доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановленні об`єктивної істини, здійсненні юридичних дій з метою забезпечення правильного застосування закону, захисту прав та законних інтересів людини, фізичних та юридичних осіб, створення умов для здійснення правосуддя.
Таким чином, процес збирання доказів, їх аналіз та оцінка потребує дотримання відповідної процедури в розумні строки.
Слідчим відділенням ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025162380000567 від 11.11.2025 року за підозрою ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 КК України.
09.02.2026 року стороною захисту до слідчого подано клопотання про проведення одночасного допиту (очної ставки) між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим.
18.02.2026 року слідчим ОСОБА_5 розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_3 та винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання у повному обсязі, оскільки на даний час істотних суперечностей у показаннях потерпілого та підозрюваного, які неможливо усунути шляхом проведення інших слідчих (розшукових) дій, не встановлено. Крім того, проведення одночасного допиту на даному етапі досудового розслідування є передчасним та може негативно вплинути на повнту і неупередженість збирання доказів.
Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення прокурора/слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, що прокурором було дотримано.
Слідчий суддя, перевіривши оскаржувану постанову на предмет її відповідності вимогам ст. 110 КПК України, вважає, що вона належним чином мотивована та відповідає вимогам процесуального законодавства, зазначено слідчим обґрунтовані мотиви відмови в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 .
Крім того, слідчий суддя не вправі зобов`язати слідчого проводити конкретні слідчі дії, оскільки не має на це повноважень, виходячи із статусу слідчого, який відповідно до ст..40 КПК України є самостійною процесуальною особою, що здійснює досудове розслідування кримінальних проваджень та вчиняє процесуальні дії, встановлені чинним КПК України, які відносяться до компетенції слідчого.
26 лютого 2026 року слідчий ОСОБА_5 надала заяву потерпілого ОСОБА_6 в якій останній зазначає, що він не бажає брати участь у проведенні одночасного допиту.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню..
Частина 3 статті 307 КПК України вказує - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора - не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-245, 303-307, 332, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 18.02.2026 року про відмову в задоволенні клопотання від 03.02.2026 року в рамках кримінального провадження № 12025162380000567 від 11.11.2025 року – відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
    Слідчий суддя 	    ОСОБА_1