Справа № 209/6803/25
Провадження № 2-а/209/4/26

РІШЕННЯ
Іменем України

27 лютого 2026 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі: 
головуючого судді Юрченко Я.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Гонян Л.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Малої Єлизавети Ігорівни, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови серії ЕНА № 5587404 від 27.08.2025 року, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 27.08.2025 року сержантом поліції відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Малою Є.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5587404, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.. Згідно постанови 27.08.2025 року о 21 год. 21 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi Q4», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Українських Соколів у м. Кам`янське, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Внаслідок чого, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України. Позивач не погоджується із зазначеною постановою, вважає її протиправною та незаконною, а дії відповідача такими, що суперечать принципам законності, оскільки будь-яких посилань на скоєння ним правопорушення постанова не містить. Вказує, що оскаржена постанова винесена всупереч норм КУпАП, в ході винесення постанови працівник поліції не ознайомив ОСОБА_1 з доказами інкримінованого правопорушення та без розгляду справи виніс постанову. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з проханням скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5587404, складену 27.08.2025 року сержантом поліції відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Малою Є.І..
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05вересня 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 8).
Ухвалою судді від 08.09.2025 року позовну заяву залишено без руху та роз`яснено позивачу про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки у строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали (а.с.9).
На виконання вищезазначеної ухвали позивачем ОСОБА_1 12.09.2025 року (вх. № 20936) безпосередньо до суду подано клопотання про усунення недоліків позовної заяви (а.с.11-12).
Відповідно до ч. 3 ст.171 КАС України, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
08 вересня 2025 року згідно з вимогами ч. 3 ст. 171 КАС України суддя звернувся до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивача.
20 жовтня 2025 року надійшла відповідь з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивача (а.с. 13).
Ухвалою судді від 20 жовтня 2025 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Малої Єлизавети Ігорівни про скасування постанови серії ЕНА № 5587404 від 27.08.2025 року (а.с. 14) в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Ухвалою судді від 19 грудня 2025 року здійснено перехід з розгляду вищезазначеної адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін (а.с.18).
Ухвалою судді від 12 січня 2026 року за клопотанням позивача залучено до участі у справі у якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (а.с.32-35).
Ухвалою судді від 30 січня 2026 року за клопотання представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області продовжений строк для подання відзиву, розгляд справи відкладений на 18.02.2026 року об 11.00 годин (а.с. 44-45).
Представником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Новіковою С.А. 04.02.2026 року через підсистему «Електронний суд» за вх. 1904 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, повести розгляд справи без участі представника, обґрунтовуючи свою позицію тим, що оскаржена постанова серії ЕНА № 5587404 від 27.08.2025 року, якою зафіксовано порушення ОСОБА_1 , передбачене ч. 2 ст.126 КУпАП, є законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства, відповідає вимогам ст.283 КУпАП та Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. Вважає пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення метою дискредитації працівників поліції та спробою уникнути встановленої законом адміністративної відповідальності, що є неприпустимим. Звертає увагу суду щодо надання відеофайлу з нагрудної камери поліцейських, які фіксували порушення ПДР Компанійця М.О. 27.08.2025 року не є можливим у зв`язку з закінченням термінів зберігання (а.с.48-50).
Сержант поліції відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Мала Є.І. належним чином повідомлялась про дату, час та місце проведення судового засідання, в судові засідання не з`являлась, відзив на позовну заяву не подала, що не є перешкодою для розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 ..
Позивач ОСОБА_1 27.02.2026 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі його представника, вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовільнити. Долучив до матеріалів адміністративної справи копію посвідчення водія, видане на його ім`я (а.с.66-67).
Відповідно до п. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Надаючи правову оцінку обставинам справи суд дійшов наступного висновку. 
Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).
Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 2.1 «а» ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За змістом ч.2 ст.126 КУпАП відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне відповідальність у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 27.08.2025 року о 21 год. 21 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi Q4», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Українських Соколів у м. Кам`янське без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.
В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
В розумінні ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 КАС України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 73 КАС України). Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина перша статті 74 КАС України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 КАС України).
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За нормами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.
Варто зазначити, що відповідно до положень статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
Оскаржуючи вчинення адміністративного правопорушення, позивач заперечував факт керування ним транспортним засобом, наголошував на безпідставності та незаконності постанови ЕНА № 5587404 від 27.08.2025 року, недотриманні поліцейським вимог чинного законодавства.
Матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, а також не містять відомостей щодо зупинки позивача під час керування транспортним засобом.
Відповідачами в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення не наданий відеозапис з бодікамери поліцейського, однак з оскаржуваної постанови інформацію щодо здійснення фото- або відеофіксації правопорушення, яке ставиться у вину позивачу, технічного запису, яким здійснено таку відеофіксацію, встановити не можливо, в графі 7 «До постанови додаються» постанови серії ЕНА № 5587404 відповідна інформація відсутня.
Суд під час розгляду справи враховує інформацію, повідомлену суб`єктом владних повноважень у відзиві на позовну заяву, відповідно до якої відеофайл з нагрудної камери поліцейських, які фіксували порушення ПДР Компанійцем М.О. неможливо надати у зв`язку з закінченням термінів зберігання (30 діб) відповідно до п. 3 розділу VІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026.
Тобто, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Audi Q4», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Українських Соколів у м. Кам`янське відеозаписами із нагрудних реєстраторів патрульних поліцейських не зафіксовано.
Відповідно до практики Верховного Суду приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (постанови від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а).
Водночас, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Лише фіксація саме вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а не притягнення його до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.
Додатково суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Враховуючи наведене вище суд вважає, що відповідачами не доведено порушення позивачем вимог ПДР України, а тому у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 286 КАС України.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Аналогічна позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17, від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд приходить до висновку, що відповідач при винесені оскарженої постанови належним чином не задокументував наявність правопорушення, що унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчиненого порушення та вини особи в його вчиненні, а тому постанова серії ЕНА № 5587404 підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн. Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області слід стягнути судовий збір в сумі 605,60 грн.
Керуючись ст. ст. 9, 72, 74, 77, 139, 229, 241, 246, 286 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Малої Єлизавети Ігорівни, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови серії ЕНА № 5587404 від 27.08.2025 року, - задовольнити.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5587404 від 27.08.2025 року, винесену сержантом поліції відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Малою Єлизаветою Ігорівною про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн, - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, - закрити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 40108866) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, понесені на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
- відповідач 1: сержант поліції відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Мала Єлизавета Ігорівна місцезнаходження за адресою: 51900, м. Кам`янське, вул. Харківська, буд. 59;
- відповідач 2: Головне управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, код ЄДРПОУ 40108866, місцезнаходження юридичної особи за адресою: 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-А.

Рішення суду складено і підписано 27 лютого 2026 року.

Суддя      Я.О.Юрченко