номер провадження справи 17/136/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 Справа № 908/3457/25
м. Запоріжжя 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Станіщуку Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 908/3457/25

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю “ЮКУН”, 69095, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 100, кв. 43
до відповідача: акціонерного товариства “Мотор Січ”, 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15 
про стягнення 12 079 727,52 грн

У судовому засіданні приймали участь:
від позивача: Ковальська Я.М., ордер серія АР № 1276945 від 01.10.25
від відповідача: Коротіна Н.І., довіреність від 17.11.25 № 151

СУТЬ СПОРУ:

17.11.25 до Господарського суду Запорізької області в системі “Електронний суд” надійшла позовна заява за вих. від 17.11.25 № 04 товариства з обмеженою відповідальністю “ЮКУН” (далі ТОВ “ЮКУН”) до акціонерного товариства “Мотор Січ” (надалі АТ “Мотор Січ”) про стягнення заборгованості за договором на поставку продукції (товару) від 16.04.04 № КО879/04-Д у розмірі 14 689 503,61 грн. 
17.11.25 автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи № 908/3457/25 між суддями, яку передано на розгляд судді Корсуну В.Л.
Ухвалою суду від 24.11.25 по справі № 908/3457/25 позовну заяву ТОВ “ЮКУН” за вих. від 17.11.25 № 04 залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, який не перевищує 5 днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків, до якої (в якій):
- зазначити інформацію щодо наявності чи відсутності у сторін зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;
- надати докази сплати судового збору у розмірі 176 274,04 грн за звернення до господарського суду з позовною заявою (оригінал документу, який підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі).
25.11.25 до суду в системі “Електронний суд” від представника позивача надійшла заява за вих. від 25.11.25 № 05 про усунення недоліків позовної заяви, в якій останній усунув недоліки позовної заяви, які викладені в ухвалі суду від 24.11.25. 
Ухвалою від 01.12.25 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3457/25. Підготовче судове засідання призначено на 23.12.25 о/об 10 год. 00 хв.
16.12.25 до суду в системі “Електронний суд” від представника відповідача надійшло клопотання за вих. № 323/СПЗ з проханням відкласти розгляд справи № 908/3457/25 на іншу календарну дату.
22.12.25 до суду в системі “Електронний суд” від представника позивача надійшла заява про виконання вимог п. 7 резолютивної частини ухвали суду від 01.12.25.
22.12.25 до суду в системі “Електронний суд” від представника відповідача надійшло клопотання з проханням продовжити строк підготовчого провадження по справі 908/3457/25, відкласти розгляд справи на іншу календарну дату визначену судом та долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію від 22.12.25 № 825940.
Представник відповідача в судове засідання 23.12.25 не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
В засіданні 23.12.25 судом прийнято до розгляду клопотання представника позивача (сформоване в системі “Електронний суд” 22.12.25) про виконання вимог п. 7 резолютивної частини ухвали суду від 01.12.25.
Ухвалою від 23.12.25 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів – по 02.03.26 включно та відкладено підготовче засідання у справі № 908/3457/25 на 13.01.26 об 11 год. 30 хв.
12.01.26 до суду в системі “Електронний суд” від представника відповідача надійшло клопотання з проханням долучити до матеріалів справи № 908/3457/25 платіжну інструкцію № 828353 від 09.01.26.
12.01.26 до суду в системі “Електронний суд” від представника позивача надійшла заява з проханням в частині стягнення основного боргу в сумі 448 396,00 грн закрити провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору в цій частині та стягнути з АТ “Мотор Січ” на користь ТОВ “ЮКУН” 10 338 570,67 грн заборгованості за договором на поставку продукції (товару) № К0879/04-Д від 16.04.2004 року, 972 300,93 грн - 3 % річних та 2 930 236,01 грн інфляційних втрат. 
В засіданні 13.01.26 представником відповідача було заявлено усне клопотання про відкладення (перенесення) судового засідання на іншу дату, для можливого укладення мирової угоди у цій справі.
Судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17.02.26 об 11 год. 00 хв.
16.02.26 до суду в системі “Електронний суд” від представника відповідача надійшло клопотання з проханням відкласти розгляд № 908/3457/25 на іншу календарну дату визначену судом та продовжити строк підготовчого провадження по цій справі.
16.02.26 до суду в системі “Електронний суд” від представника позивача надійшла уточнена заява з проханням в частині стягнення основного боргу в сумі 2 609 776,09 грн. закрити провадження на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору в цій частині та стягнути з АТ “Мотор Січ” на користь ТОВ “ЮКУН” заборгованість за договором на поставку продукції (товару) № К0879/04-Д від 16.04.2004 року у розмірі 8 177 190,58 грн, 3 % у розмірі 972 300,93 грн та інфляційні втрати у розмірі 2 930 236,01 грн. 
В засіданні 17.02.26 представник відповідача підтримав клопотання (сформоване в системі “Електронний суд” 12.01.26) про долучення до матеріалів справи № 908/3457/25 платіжної інструкції № 828353 від 09.01.26, представник позивача не заперечила проти його задоволення, судом задоволено вказане клопотання представник відповідача та долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію № 828353 від 09.01.26.
Також, в засіданні 17.02.26 за усним клопотанням представника позивача, залишено без розгляду заяву представника позивача (сформовану в системі “Електронний суд” 12.01.26) про закриття провадження у зв`язку в відсутністю предмета спору.
При цьому, в засіданні 17.02.26 представники позивача та відповідача підтримали уточнену заяву (сформовану в системі “Електронний суд” 16.02.26) щодо закриття провадження в частині суми, заявленої до стягнення. 
Розглянувши в засіданні 17.02.26 уточнену заяву представника позивача щодо закриття провадження в частині суми, заявленої до стягнення, з`ясувавши думку представників сторін, судом задоволено вказану заяву з підстав викладених в ухвалі суду від 17.02.26.
Представник відповідача в засіданні 17.02.26 підтримав клопотання (сформоване в системі “Електронний суд” 16.02.26) про відкладення та продовження строку підготовчого провадження, представник позивача заперечила проти задоволення вказаного клопотання, розглянувши вказане клопотання представника відповідача, судом відмовлено у його задоволенні, через необґрунтованість.
Крім того, в засіданні 17.02.26 судом з`ясовано положення ст. ст. 182, 185 ГПК України та повноту виконання запропонованих вимог, викладених в ухвалі суду про відкриття провадження у даній справі. 
Представниками сторін повідомлено суду, що до матеріалів справи надані всі документи, необхідні для вирішення даної справи по суті спору.
Згідно із ч. 1 ст. 177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є остаточне 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Згідно з актом Господарського суду Запорізької області від 17.02.26 про неможливість проведення судового засідання у зв`язку з технічними проблемами доступу до підсистеми “Електронний суд”, 17.02.26 секретарем судового засідання було встановлено відсутність технічної можливості доступу до системи “Електронний суд” через несправність з`єднання з сервером. 
У зв`язку із зазначеними технічними проблемами, проведення судового засідання 17.02.26 у справі № 908/3457/25 стало неможливим.
Тобто, зазначена технічна проблема в наведений вище час, з причин не залежних від суду, унеможливило фіксування судового засідання у справі № 908/3457/25 технічними засобами та ведення протоколу.
Ухвалою від 17.02.26 судом:
- закрито провадження у справі № 908/3457/25 в частині стягнення 2 609 776,09 грн основного боргу у зв`язку з відсутністю предмета спору;
- закрито підготовче провадження у справі № 908/3457/25;
- призначено справу до судового розгляду по суті на 03.03.26 о 12 год. 45 хв.
В судовому засіданні 03.03.26 суд перейшов до стадії з`ясування обставини справи та перевірки їх доказами та оголосив перерву в розгляді справи по суті до 17.03.26 об 11 год. 00 хв.
13.03.26 до суду в системі «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення за вих. від 13.03.26, в яких представник позивача надає свої пояснення по суті розгляду справи № 908/3457/25.
Також, 13.03.26 до суду в системі «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення за вих. від 13.03.26, в яких представник відповідача надає свої пояснення по суті розгляду справи № 908/3457/25.
16.03.26 до суду в системі «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення за вих. від 16.03.26, в яких представник позивача надає свої пояснення по суті розгляду справи № 908/3457/25.
Судом в судовому засіданні 17.03.26 прийнято до розгляду додаткові пояснення за вих. від 13.03.26 та за вих. від 16.03.26 представників позивача та відповідача. При цьому, судом не прийнято до розгляду надані представником відповідача до додаткових пояснень документи, а саме: додаткові угоди № 22 та № 23, оскільки вказані докази подаються до суду у відповідності до норм чинного ГПК України. 
Згідно з актом Господарського суду Запорізької області від 17.03.26 про неможливість проведення судового засідання у зв`язку з технічними проблемами доступу до підсистеми “Електронний суд”, 17.03.26 секретарем судового засідання було встановлено відсутність технічної можливості доступу до системи “Електронний суд” через несправність з`єднання з сервером. 
У зв`язку із зазначеними технічними проблемами, проведення судового засідання 17.03.26 у справі № 908/3457/25 стало неможливим.
Тобто, зазначена технічна проблема в наведений вище час, з причин не залежних від суду, унеможливило фіксування судового засідання у справі № 908/3457/25 технічними засобами та ведення протоколу.
А тому, як наслідок, судом оголошено перерву в розгляді справи по суті на 31.03.26 о 12 год. 00 хв.
В судовому засіданні 31.03.26 представники сторін надали усні пояснення на запитання суду (головуючого), які виникли в розгляді справи по суті. 
В засіданні 31.03.26 завершено стадію з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд перейшов до судових дебатів.
В засіданні 31.03.26, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам сторін повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі. 
Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві за вих. від 17.11.25 № 04 з урахуванням заяви за вих. від 16.02.26 щодо закриття провадження у справі в частині суми основного боргу та в додаткових поясненнях за вих. від 13.03.26 і за вих. від 16.03.26. Просила суд стягнути з відповідача заборгованості за договором на поставку продукції (товару) від 16.04.04 № КО879/04-Д у розмірі 12 079 727,52 грн, а саме: 8 177 190,58 грн основного боргу, 972 300,93 грн 3 % річних та 2 930 236,01 грн індексу інфляції. 
Відповідач, в особі уповноважених представників, в судових засіданнях надали пояснення з підстав викладених в додаткових поясненнях за вих. від 13.03.26, суму основного боргу визнали в повному обсязі, в іншій частині позовних вимог, а саме 3 % річних та індексу інфляції просили суд відмовити позивачу в їх задоволені. 
З урахуванням дії режиму воєнного стану, повітряними тривогами в м. Запоріжжі, а також наявними випадками відключеннями будівлі суду від електропостачання, в Господарському суді Запорізької області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, з метою забезпечення учасників справи правом на належний судовий захист, справу розглянуто у розумні строки враховуючи вищевказані обставини та факти. 
Крім того, судом враховано, що:
- у відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається; 
- станом на час прийняття та підписання процесуального рішення у цій справі по суті спору бойові дії ведуться на певній частині території Запорізької області, а не в місті Запоріжжя; 
- прийом документів Господарським судом Запорізької області здійснюється в паперовому та електронному вигляді; 
- сторони та третя особа по справі користуючись правами визначеними ст. ст. 42, 46 ГПК України, вправі клопотати та подавати заяви у справі як в паперовому, так і в електронному вигляді. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників, суд 
ВСТАНОВИВ: 

16.04.04 між товариством з обмеженою відповідальністю “ЮКУН” (Постачальник) та відкритим акціонерним товариством “Мотор Січ” (Покупець) укладено договір на поставку продукції № КО879/04-Д (Договір). 
У відповідності до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується виготовити та поставити, а Покупець оплатити та прийняти продукцію (товар) вказаний в специфікація, які є додатком до договору.
Розвернута (п. 1.2. Договору) номенклатура (асортимент) продукції (товару) вказується в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору. 
Продукція (товар) поставляється в кількості згідно із специфікаціями (п. 2.1. Договору).
Відповідно до п. 3.1. Договору (з урахуванням додаткової угоди від 14.11.06 № 4), поставка продукції (товару) відбувається протягом 10 днів з моменту надходження попередньої оплати на розрахунковий рахунок Постачальника. Постачання мазуту відбувається протягом 12 календарних днів після отримання письмового повідомлення Покупця.
Згідно із п. 3.2. Договору, датою поставки продукції (товару) рахується дата оформлення транспортної накладної.
Пунктом 3.3. Договору (з урахуванням додаткової угоди від 23.11.10 № 13) встановлено, що поставка продукції здійснюється залізничним транспортом чи автотранспортом Покупця. 
У відповідності до п. 3.5. Договору, поставка продукції (товару) здійснюється окремими партіями згідно специфікацій.
Продукція (товар) поставляється за договірними цінами, узгодженими сторонами, діючими на момент надходження попередньої оплати на розрахунковий рахунок Постачальника. Після отримання предоплати, Постачальник на продукцію (товар), що підлягає поставці ціну не міняє. (Ціну на продукцію (товар) вказано в специфікації) (п. 4.1. Договору).
Згідно із п. 4.2. Договору, оплата проводиться в гривні. 
Пунктом 4.3. Договору (з урахуванням додаткової угоди від 04.07.18 № 29) визначено, що сума договору складає загальну суму специфікацій та може змінюватись у відповідності до зміни ціни і об`ємів поставки. Загальна сума продукції, що поставляється в місяць, за вказаним договором, складає орієнтовно 20 000 000,00 грн. 
Відповідно до п. 4.4. Договору (з урахуванням додаткової угоди від 16.04.19 № 28), ціна продукції може бути зміненою у разі її імпортного походження зміни курсу валюти більш ніж на 10 %. У цьому випадку у специфікаціях на поставку продукції, які є невід`ємною частиною договору, вказується курс валюти.
Форма розрахунку за заявлену партію продукції: 50 % попередня оплата. Решта 50 % сплачуються протягом 10 банківських днів після постачання продукції на склад Покупця. За погодженням сторін можлива 100 % передплата (п. 5.1. Договору з урахуванням додаткової угоди від 18.02.10 № 11).
Пунктом 5.2. Договору визначено, що попередня оплата продукції (товару) здійснюється в узгоджені сторонами строки. 
Згідно із п. 5.5. Договору, Покупець сплачує Постачальнику всі витрати пов`язані з транспортуванням залізничних цистерн адресованих ВАТ «Мотор Січ», від станції Запоріжжя-Грузове до складу ВАТ «Мотор Січ», м. Запоріжжя, вул. Іванова, 105. Оплато здійснюється по факту виконаних робіт, згідно окремо виставлених рахунків. 
У відповідності до п. 6.1. Договору, приймання-передача продукції (товару) здійснюється за кількістю, яка вказана у супровідних документах, по якості – згідно документів, що задовольняють якість.
Даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.04 (п. 12.1. Договору).
Пунктом 12.2. Договору визначено, що за погодженням сторін, договір може бути пролонгованим на наступний рік.
Додатковою угодою від 22.09.21 № 30 продовжено строк дії договору на поставку продукції від 16.04.04 № КО879/04-Д до 31.12.23.
Згідно із специфікаціями Постачальник повинен поставити Покупцю продукцію (товар), а саме:
- від 15.09.22 № 84М/22 на загальну суму 1 273 252,80 грн (СОЖ ECOCOOL R-VHCM (10001), СОЖ ECOCUT FE, СОЖ ECOCUT HFN 5 LE 200, Змазка LUBRODAL F 25 AL);
- від 27.09.22 № 88/22 на загальну суму 1 946 749,44 грн (дизельне паливо класу ЕВРО 5);
- від 27.09.22 № 89/22 на загальну суму 1 219 800,00 грн (бензин АІ-95); 
- від 06.10.22 № 95М/22 на загальну суму 53 817,60 грн (СОЖ ECOCUT FE);
- від 10.10.22 № 97/22 на загальну суму 609 900,00 грн (бензин АІ-95);
- від 11.10.22 № 98/22 на загальну суму 1 946 749,44 грн (дизельне паливо класу ЕВРО 5);
- від 19.10.22 № 100/22 на загальну суму 1 946 749,44 грн (дизельне паливо класу ЕВРО 5);
- від 19.10.22 № 101/22 на загальну суму 1 884 591,00 грн (бензин АІ-95);
- від 26.10.22 № 103/22 на загальну суму 1 260 032,00 грн (дизельне паливо класу ЕВРО 5);
- від 27.10.22 № 104/22 на загальну суму 2 565 000,00 грн (паливо авіаційне для газотурбінних двигунів ДЖЕТ А-1).
На виконання умов договору ТОВ “ЮКУН” виставило відповідачу рахунки на оплату продукції (товару) на загальну суму 11 470 227,67 грн, а саме: від 13.09.22 № 403 на загальну суму 161 452,80 грн; від 13.09.22 № 404 на загальну суму 148 800,00 грн; від 13.09.22 № 405 на загальну суму 27 000,00 грн; від 28.09.22 № 438 на загальну суму 53 817,60 грн; від 04.10.22 № 441 на загальну суму 936 000,00 грн; від 06.10.22 № 447 на загальну суму 630 016,00 грн; від 06.10.22 № 448 на загальну суму 609 900,00 грн; від 11.10.22 № 457 на загальну суму 609 900,00 грн; від 11.10.22 № 458 на загальну суму 1 956 514,69 грн; від 12.10.22 № 459 на загальну суму 609 900,00 грн; від 19.10.22 № 476 на загальну суму 646 494,00 грн; від 20.10.22 № 479 на загальну суму 477 856,65 грн; від 20.10.22 № 480 на загальну суму 1 443 278,33 грн; від 26.10.22 № 493 на загальну суму 575 519,62 грн; від 26.10.22 № 494 на загальну суму 511 257,98 грн; від 31.10.22 № 502 на загальну суму 2 072 520,00 грн.
Позивач відповідно до умов договору здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 10 825 227,67 грн, що підтверджується видатковими накладними, а саме: 
- видаткова накладна від 06.10.22 № 511 на загальну суму з ПДВ 630 016,00 грн;
- видаткова накладна від 06.10.22 № 512 на загальну суму з ПДВ 609 900,00 грн;
- видаткова накладна від 11.10.22 № 515 на загальну суму з ПДВ 609 900,00 грн;
- видаткова накладна від 11.10.22 № 516 на загальну суму з ПДВ 1 507 943,30 грн;
- видаткова накладна від 11.10.22 № 517 на загальну суму з ПДВ 448 571,39 грн;
- видаткова накладна від 12.10.22 № 518 на загальну суму з ПДВ 609 900,00 грн;
- видаткова накладна від 19.10.22 № 529 на загальну суму з ПДВ 646 494,00 грн;
- видаткова накладна від 20.10.22 № 530 на загальну суму з ПДВ 477 856,65 грн;
- видаткова накладна від 20.10.22 № 532 на загальну суму з ПДВ 358 390,78 грн;
- видаткова накладна від 20.10.22 № 533 на загальну суму з ПДВ 1 084 887,55 грн;
- видаткова накладна від 20.10.22 № 536 на загальну суму з ПДВ 74 400,00 грн;
- видаткова накладна від 20.10.22 № 537 на загальну суму з ПДВ 18 000,00 грн;
- видаткова накладна від 20.10.22 № 538 на загальну суму з ПДВ 161 452,80 грн;
- видаткова накладна від 20.10.22 № 539 на загальну суму з ПДВ 53 817,60 грн;
- видаткова накладна від 20.10.22 № 540 на загальну суму з ПДВ 374 400,00 грн;
- видаткова накладна від 26.10.22 № 544 на загальну суму з ПДВ 575 519,62 грн;
- видаткова накладна від 26.10.22 № 545 на загальну суму з ПДВ 511 257,98 грн;
- видаткова накладна від 31.10.22 № 554 на загальну суму з ПДВ 1 139 116,50 грн;
- видаткова накладна від 31.10.22 № 558 на загальну суму з ПДВ 933 403,50 грн.
АТ “Мотор Січ” здійснило платежі за поставлений товар позивачем на загальну суму 2 648 037,09 грн, що підтверджується: 
- платіжною інструкцією від 01.11.22 № 671658 на загальну суму 38 261,00 грн з призначенням платежу: «Часткова сплата за паливо дизельне зг. рах. № 447 від 06.10.2022р., дог.К0879/04-Д від 16.04.2004р. ПДВ 2503,06 грн»;
- платіжною інструкцією від 22.12.25 № 825940 на загальну суму 204 436,00 грн з призначенням платежу: «Сплата за бензин А-95 зг. рах. № 448 від 06.10.2022р., дог.К0879/04-Д) від 16.04.2004р. ПДВ 13374,32 грн»;
- платіжною інструкцією від 09.01.26 № 828353 на загальну суму 243 960,00 грн з призначенням платежу: «Часткова сплата за дизельне паливо зг. рах. № 447 від 06.10.2022р., дог.К0879/04-Д від 16.04.2004р. ПДВ 15960,00 грн»;
- меморіальним ордером від 27.01.26 № 829921 на загальну суму 161 452,80 грн з призначенням платежу: «Сплата за мастильно-холодильну рідину зг. рах. № 403 від 13.09.2022р., дог.К0879/04-Д від 16.04.2004р. ПДВ 26908,80 грн»;
- меморіальним ордером від 04.02.26 № 830761 на загальну суму 74 400,00 грн з призначенням платежу: «Сплата за мастильно-холодильну рідину зг. рах. № 404 від 13.09.2022р., дог.К0879/04-Д від 16.04.2004р. ПДВ 12400,00 грн»;
- меморіальним ордером від 04.02.26 № 830762 на загальну суму 18 000,00 грн з призначенням платежу: «Сплата за пластичне мастило зг. рах. № 405 від 13.09.2022р., дог.К0879/04-Д від 16.04.2004р. ПДВ 3000,00 грн»;
- меморіальним ордером від 04.02.26 № 830803 на загальну суму 131 514,69 грн з призначенням платежу: «Сплата за паливо дизельне зг. рах. № 458 від 11.10.2022р., дог.К0879/04-Д від 16.04.2004р. ПДВ 8603,76 грн»;
- меморіальним ордером від 04.02.26 № 830804 на загальну суму 374 400,00 грн з призначенням платежу: «Сплата за мастильно-холодильну рідину зг. рах. № 441 від 04.10.2022р., дог.К0879/04-Д від 16.04.2004р. ПДВ 62 400,00 грн»;
- меморіальним ордером від 04.02.26 № 830805 на загальну суму 53 817,60 грн з призначенням платежу: «Сплата за мастильно-холодильну рідину зг. рах. № 438 від 28.09.2022р., дог.К0879/04-Д від 16.04.2004р. ПДВ 8969,60 грн»;
- меморіальним ордером від 04.02.26 № 830806 на загальну суму 347 795,00 грн з призначенням платежу: «Сплата за дизельне паливо зг. рах. № 447 від 06.10.2022р., дог.К0879/04-Д від 16.04.2004р. ПДВ 22752,94 грн»;
- меморіальним ордером від 06.02.26 № 831529 на загальну суму 1 000 000,00 грн з призначенням платежу: «Сплата за паливо дизельне зг. рах. № 458 від 11.10.2022р., дог.К0879/04-Д від 16.04.2004р. ПДВ 65420,56 грн».
17.09.25 ТОВ “ЮКУН” направило АТ “Мотор Січ” вимогу за вих. від 17.09.25 № 1 про сплату заборгованості, в якій вимагає в останнього сплатити заборгованість за договором на поставку продукції (товару) від 16.04.04 № К0879/04-Д в сумі 10 786 966,67 грн. Вказану вимогу за вих. від 17.09.25 № 1 про сплату заборгованості відповідач отримав 18.09.25, про що свідчить рекомендоване повідомлення поштового зв`язку за № 6901000050953. 
Несплата відповідачем вартості отриманого товару у розмірі 8 177 190,58 грн стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення суми заборгованості в примусовому порядку.
Судом прийнято до уваги, що вказаний договір (з додатковими угодами до нього) в установленому законом порядку не оспорювався, не визнавався недійсним та його дія не припинена. Доказів зворотнього жодною із сторін суду не надано. 
Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), суд дійшов висновку про наступне. 
Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).
Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У справах про невиконання боржником умов договору оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, якщо таке порушення може мати наслідком припинення права користування земельною ділянкою, що зазначена в аграрній ноті як місце вирощування, збирання, виробництва, переробки, зберігання та/або утримання майбутньої сільськогосподарської продукції, особа, яка передала в користування боржника за аграрною нотою таку земельну ділянку, повинна надати суду докази здійснення нею заходів досудового врегулювання спору, передбачених Законом України «Про аграрні ноти» (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).
Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).
Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).
У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із положеннями ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини. 
Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
За договором поставки (ст. 712 ЦК України) продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Якщо (ч. 1 ст. 530 ЦК України) у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Факт здійснення поставки товару на суму 10 825 227,67 грн підтверджується належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, які долучені до матеріалів цієї справи.
Як зазначалось вище у тексті цього рішення, згідно із п. 5.1. Договору (з урахуванням додаткової угоди від 18.02.10 № 11), форма розрахунку за заявлену партію продукції: 50 % попередня оплата. Решта 50 % сплачуються протягом 10 банківських днів після постачання продукції на склад Покупця. За погодженням сторін можлива 100 % передплата 
Відповідач свого обов`язку щодо оплати позивачу за поставлений товар обумовленого у договорі виконав не в повному обсязі, сплативши лише 2 648 037,09 грн за поставлений товар. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні. 
Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). 
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не заперечується отримання товару на суму 8 177 190,58 грн, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 8 177 190,58 грн суми основного боргу. Відповідно, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 972 300,93 грн 3 % річних та 2 930 236,01 грн індексу інфляції (інфляційних втрат).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання.
Перевіривши за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи “ЗАКОНОДАВСТВО” розрахунки 3 % річних, а також періоди їх нарахування, судом визнано розрахунок позивача виконано вірно. При цьому, позивачем при округлені суми 3 % річних за період з 06.11.22 по 15.11.25 на суму боргу 18 000,00 грн допущено помилку в 0,01 грн. 
За викладених обставин, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних задовольняються частково у сумі 972 300,92 грн. В іншій частині щодо стягнення 3 % річних, а саме 0,01 грн судом відмовляється через необґрунтованість.
Перевіривши за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи “ЗАКОНОДАВСТВО” розрахунки інфляційних втрат, а також період їх нарахування, судом визнано розрахунок позивача виконано вірно, а тому стягнення індексу інфляції з відповідача на користь позивача підлягають у сумі 2 930 236,01 грн.
Таким чином, судом задовольняються позовні вимоги частково.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.05).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.08 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.
Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.19 у справі № 902/761/18, від 20.08.20 у справі № 914/1680/18).
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.
При цьому, в контексті положень ст. 55 Конституції України (кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань), а також вимог ст. 4 ГПК України (право на звернення до суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується …), через надуманість та безпідставність, судом відхиляється усні твердження представника відповідача про те, що заявлені вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних та індексу інфляції з відповідача є безпідставними та необґрунтованими. 
Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
При цьому, позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України, у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі “Руїс Торіха проти Іспанії”). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також, у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Судом досліджено усі обставини даної справи та надано оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам. 
Крім того, враховуючи спірний характер правовідносин між сторонами суд вважає, що наведена міра обґрунтування даного судового процесуального рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. 
Наведене вище в тексті цього рішення спростовує всі твердження відповідача щодо правових підстав для відмови у задоволенні позову у цій справі. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається пропорційно задоволеним вимогам.
Крім того, суд вважає за потрібне зазначити, що з матеріалів справи слідує, що при зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 176 274,04 грн (платіжна інструкція від 25.11.25 № 15).
При цьому, ухвалою від 17.02.26 судом закрито провадження у справі № 908/3457/25 в частині стягнення 2 609 776,09 грн основного боргу у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України “Про судовий збір”, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Враховуючи наведені приписи ГПК України, Закону України “Про судовий збір”, судом може бути повернуто частину сплаченої суми судового збору в разі, зокрема, закриття провадження у справі у розмірі 31 317,31 грн за наявності клопотання позивача щодо повернення сплаченого судового збору.
Керуючись ст. ст. 11, 13-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 96, 123, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з акціонерного товариства “Мотор Січ” (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15, код ЄДРПОУ 14307794) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “ЮКУН” (69095, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 100, кв. 43, код ЄДРПОУ 32585126) – 8 177 190 (вісім мільйонів сто сімдесят сім тисяч сто дев`яносто) грн 58 коп. основного боргу, 972 300 (дев`ятсот сімдесят дві тисячі триста) грн 92 коп. 3 % річних, 2 930 236 (два мільйони дев`ятсот тридцять тисяч двісті тридцять шість) грн 01 коп. індексу інфляції (інфляційних втрат) та 144 942 (сто сорок чотири тисячі дев`ятсот сорок дві) грн 23 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
В іншій частині позову відмовити. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 10.04.2026.

Суддя В.Л. Корсун