ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

16 квітня 2026 року	Справа №160/2506/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Громадська організація «Платформа громадський контроль» про визнання протиправною та скасування постанови.

Суть спору: 04.02.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Громадська організація «Платформа громадський контроль», в якій позивач просить суд:
-визнати протиправною та скасувати постанову від 27.01.2026 про накладення штрафу на Департамент капітального будівництва Дніпровської міської ради в рамках виконавчого провадження №78576578, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Півником Максимом Андрійовичем.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова державного виконавця від 27.01.2026 у ВП №78576578 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. за невиконання рішення суду є протиправною, оскільки при її винесенні державним виконавцем належним чином не перевірено факт поважності причини невиконання судового рішення Департаментом капітального будівництва Дніпровської міської ради. Зокрема, позивач вказує, що в його діях немає умислу на невиконання судового рішення у справі №160/29858/24, оскільки ним направлялися на адресу Громадської організації копії наявних актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3), також зазначає, що ним вчиняються дії щодо відновлення інших документів, які були втрачені під час затоплення приміщення, в якому зберігалися документи. Звертає увагу суду на неотримання вимоги державного виконавця від 07.01.2026 №193, яка передувала винесенню оскаржуваної постанови. З огляду на вказані обставини вважає постанову державного виконавця про накладення штрафу протиправною та просить її скасувати.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Залучено до участі у справі Громадську організацію «Платформа громадський контроль».
Відповідач правом на надання відзиву не скористався. В межах визначеного судом строку відзив на позовну заяву не надав, клопотання про продовження відповідного строку не заявив.
27 березня 2026 року від Громадської організації «Платформа громадський контроль» надійшли пояснення третьої особи, в яких вказано, що громадська організація є стягувачем у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду у справі №160/29858/24. Зазначає, що позивачем не надано до позовної заяви доказів на підтвердження поважності причин неможливості виконання судового рішення у справі №160/29858/24. Доказів вжиття позивачем реальних дій, спрямованих на відновлення (отримання копій первинної документації) ні матеріали виконавчого провадження, ні матеріали справи не містять. На переконання третьої особи позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, умисно ухиляється від виконання судового рішення. Звертає увагу, що позивач є замовником за договорами, що укладені за результатами державних закупівель. Тобто запитувані документи стосуються бюджетних грошей. Відповідно до п. 2.4 наказу №938 від 23.08.2012 “Про затвердження Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів” визначено, що у процесі казначейського обслуговування місцевих бюджетів може застосовуватися дистанційне обслуговування через систему дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства - Казначейство» (далі - СДО) з використанням засобів криптографічного захисту інформації Казначейства. У разі застосування СДО між органами Казначейства та місцевими фінансовими органами, розпорядниками бюджетних коштів (одержувачами бюджетних коштів) здійснюється обмін документами в електронній формі, в тому числі електронними документами. Відповідно до 10.1 Наказу №938 від 23.08.2012, підтвердні документи (договори, звіти про результати проведення процедури закупівлі, інші підтвердні документи) надаються у разі потреби здійснення авансування, поетапної оплати зареєстрованих бюджетних фінансових зобов`язань тощо. У разі проведення розрахунків на умовах авансування розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів протягом трьох робочих днів після завершення терміну поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, визначеного договірними зобов`язаннями відповідно до законодавства, подають до органів Казначейства документи, що підтверджують отримання таких товарів, робіт та послуг. Наведені положення регламентують, що у разі потреби проведення оплати до Казначейства надаються документи, що підтверджують виконані роботи та необхідність проведення оплати. Отже, документи, що підтверджують виконання робіт також подаються до казначейства, для підтвердження виконаних робіт та проведення відповідних оплат за виконаними роботами. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 у справі №160/29858/24 зобов`язано Департамент капітального будівництва Дніпровської міської ради надати Громадській організації «ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ» відповідь на інформаційний запит №2326/24 від 25.10.2024 з наданням запитуваних документів та з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні. 
11.07.2025 відкрито виконавче провадження №78576578 з примусового виконання рішення суду у справі №16029858/24. 
04.08.2025 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/29858/24 було встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду. 
15.09.2025 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №78576578 з примусового виконання рішення суду. 
21.10.2025 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято звіт Департаменту у справі № 160/29858/24 в частині направлення на адресу Громадської організації «ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ» пакету документів, а саме: копії актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) складених після 02.04.2024 по об`єктах. Продовжено Департаменту у справі № 160/29858/24 строк для надання звіту про виконання рішення суду у справі № 160/29858/24 в частині надання решти копій актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) по об`єктам будівництва, по яким рішення суду не виконано, та подати у 15-денний строк звіт про виконання рішення суду у справі №160/29858/24 з моменту відновлення втрачених документів.
На виконання рішення суду у справі №160/29858/24 Департаментом капітального будівництва Дніпровської міської ради направлено на адресу Товариства з обмеженою відповільністю «АКАМ» запит про надання документів у зв`язку з їх втратою позивачем внаслідок затоплення приміщення. Зокрема, запитувалися такі документи: копії проєктно-кошторисної документації, договорів на виконання робіт та виконавчої документації (в тому числі, але не виключно, актів виконаних робіт форми № КБ-2в, довідок про вартість виконаних робіт форми №КБ-3) по об`єкту «Реконструкція площі Успенської у м. Дніпрі».
Листом від 05.11.2025 №440/11 ТОВ «АКАМ» відмовило у наданні запитуваних документів черех їх відсутність у підприємства.
Департаментом капітального будівництва Дніпровської міської ради на адресу Товариства з обмеженою відповільністю «СК «Стройінвест» направлено запит про надання документів, зокрема: копії проєктно-кошторисної документації, договорів на виконання робіт та виконавчої документації (в тому числі, але не виключно, актів виконаних робіт форми №КБ-2в, довідок про вартість виконаних робіт форми №КБ-3) по об`єктам будівництва.
Листом від 03.11.2025 №01/546/2025 ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» відмовило у наданні запитуваних документів черех їх відсутність у підприємства.
Також позивачем направлялися запити про надання копій документів до наступних контрагентів: ПП «НОВА», ТОВ «Автомагістраль», ТОВ «МАСОПТБІЗ», ТОВ «Будівельна Індустрія Грандстрой», ПП «Спецбудмонтаж-21», однак станом на день звернення до суду позивачем відповідей від зазначених контрагентів не отримано.
10.12.2025 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №78576578 з примусового виконання рішення суду у справі №160/29858/24.
27.01.2026 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Півником Максимом Андрійовичем винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні №78576578 у розмірі 10200 грн (далі - Постанова).
Постанова мотивована тим, що державним виконавцем 07.01.2026 було винесено відповідну вимогу за вих №193 та направлено засобами поштового зв`язку боржнику, на яку останній повинен був надати відповідь протягом 5-ти робочих днів.
Станом на 27.01.2026 повідомлення про виконання рішення суду в межах даного виконавчого провадження на адресу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не надходило від сторін.
Вважаючи постанову від 27.01.2026 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн протиправною, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на таке.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404 VIII "Про виконавче провадження".
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови) встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому п. 1 ч. 2 ст. 18 цього Закону визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до частини третьої статті 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
Частиною 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч.2 ст.75 цього Закону).
Аналізуючи наведені положення законодавства суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу до боржника є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження
Водночас умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання (повторне невиконання) ним рішення суду без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
При цьому суд зазначає, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення (за повторне невиконання судового рішення) можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано (повторно не виконано) боржником без поважних причин, і боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин.
Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
Отже, вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. Відповідно, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти на боржника штраф.
Установлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до змісту положень частини 3 зазначеної правової норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
З системного аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов`язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено.
Передбачений статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» штраф є заходом впливу на боржника, який застосовується за відсутності поважних причин не виконання у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 360/3573/20.
Аналогічна позиція висловлена Постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 року у справі №811/1324/18.
Повертаючись до обставин справи.
Рішенням суду у справі №160/29858/24 було покладено зобов`язання на Департамент капітального будівницвта Дніпровської міської ради (надалі - Управління) надати Громадській організації "ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ" відповідь на інформаційний запит № 2326/24 від 25.10.2024 року з наданням запитуваних документів.
На момент розгляду цієї справи рішення у справі №160/29858/24 не виконано позивачем, який є боржником у виконавчому провадженні №78576578.
Щодо наведених позивачем у позові причин невиконання рішення суду.
Суд вказує, що направлення запитів до ТОВ «АКАМ», ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ, ПП, «НОВА», ТОВ «Автомагістраль», ТОВ «МАСОПТБІЗ», ТОВ «Будівельна Індустрія, Грандстрой», ПП «Спецбудмонтаж-21» про надання документів для виконання рішення суду у справі № 160/29858/24, а так само ненадання документів контрагентами позивача, не є поважними причинами невиконання судового рішення, з оглдяду на таке.
Так, з рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 у справі №160/29858/24 вбачається, що в рамках спірних правовідносин Громадською організацією запитувалися у Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради копії документів стосовно виконання робіт, які фінансуються за рахунок бюджетних коштів, зокрема по договорам, укладеними позивачем з ТОВ «АКАМ», ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ, ПП, «НОВА", ТОВ «Автомагістраль», ТОВ «МАСОПТБІЗ», ТОВ «Будівельна Індустрія, Грандстрой», ПП «Спецбудмонтаж-21».
Відтак, позивач, як замовник послуг та робіт, повинен мати у володінні документи, на пдітвердження виконання відповідних договорів.
Суд критично ставиться до доводів позивача про втрату документів та необхідність отримання їх у виконавців, оскільки обставини розриву внутрішньо-будинкових мереж опалення, внаслідок чого сталося затоплення кабінету №100 за адресою м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21а та усієї наявної документації, яка знаходилась в ньому на зберіганні, - не є доведеними позивачем. Так, матеріали справи не містять відповідних доказів затоплення і, відповідно, доказів зберігання та втрати таких документів безпосередньо в кабінеті №100 за адресою м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21а.
Також, суд погоджується з доводами третьої особи про те, що позивач не був позбавленний можливості отримати необхідні для виконання рішення суду документи у відповідного органу Казначейства, через яке проводилися розрахунки за укладеними позивачем договорами.
Так, відповідно до п. 2.4 наказу №938 від 23.08.2012 “Про затвердження Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів” (надалі - наказ №938) визначено, що у процесі казначейського обслуговування місцевих бюджетів може застосовуватися дистанційне обслуговування через систему дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства - Казначейство» (далі - СДО) з використанням засобів криптографічного захисту інформації Казначейства. У разі застосування СДО між органами Казначейства та місцевими фінансовими органами, розпорядниками бюджетних коштів (одержувачами бюджетних коштів) здійснюється обмін документами в електронній формі, в тому числі електронними документами.
Відповідно до 10.1 наказу №938 від 23.08.2012, підтвердні документи (договори, звіти про результати проведення процедури закупівлі, інші підтвердні документи) надаються у разі потреби здійснення авансування, поетапної оплати зареєстрованих бюджетних фінансових зобов`язань тощо. У разі проведення розрахунків на умовах авансування розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів протягом трьох робочих днів після завершення терміну поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, визначеного договірними зобов`язаннями відповідно до законодавства, подають до органів Казначейства документи, що підтверджують отримання таких товарів, робіт та послуг.
З положень наказу №938 вбачається, що у разі потреби проведення оплати до Казначейства надаються документи, що підтверджують виконані роботи та необхідність проведення оплати. Відтак, документи, що підтверджують виконання робіт, також подаються до казначейства, для підтвердження виконаних робіт та проведення відповідних оплат за виконаними роботами. 
Матеріали справи не містять доказів, на підтвердження вжиття позивачем заходів отримання необхідних документів у відповідного органу казначейського обслуговування в ситуації, коли в наданні документів відмовили виконавці робіт/послуг за укладеними договорами.
Надаючи оцінку причинам невиконання позивачем рішення суду у справі №160/29858/24 суд враховує також часові межі, протягом яких позивач не зміг відновити втрачену документацію.
Зокрема, з дати втрати документів (02.04.2024) пройшло більш ніж 2 (два) роки, 6 місяців з яких вживаються заходи з примусового виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження.
В ході розгляду справи суд звернув увагу на те, що позивач на виконання рішення суду у справі 3160/29858/24 вчиняє дії щодо отримання документів виключно у спосіб направлення запитів контрагентам в ситуації, коли є очевидним, що вжиті раніше аналогічні заходи не призвели до жодних результатів, в чому суд вбачає недобросовісну поведінку позивача, направлену на затягування виконання рішення суду у справі 3160/29858/24. 
Враховуючи вище зазначене, суд вважає недоведеною поважність причин невиконання позивачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 у справі №160/29858/24.
Щодо доводів позивача про часткове прийняття судом Звіту у справі №160/29858/24.
Зазначені обставини підтверджують лише те, що рішення суду позивачем не виконано в повному обсязі, у зв`язку із чим позивачу продовжено строк для надання Звіту.
Також, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 зобов`язано Департамент капітального будівництва Дніпровської міської ради звернутись до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області із запитом про отримання необхідних документів для виконання рішення суду у цій справі та надати до суду відповідь на запит з усіма додатками.
Відсутність в матеріалах справи доказів, на підтвердження звернення позивача до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, свідчить про невжиття позивачем належних заходів для виконання рішення суду.
Щодо доводів позивача про порушення державним виконавцем порядку направлення вимоги від 07.01.2026 №193, яка передувала винесенню оскаржуваної постанови.
Зокрема, позивач вказує про направлення вимоги засобами поштового зв`язку, а не через електронний кабінет, що суперечить положенням п.9 розділу І Інструкції з організації примусового викнання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.
На переконання суду, спосіб направлення вимоги не спростовує правомірності постанови про накладення на позивача штрафу.
Отже, дії відповідача у спірних правовідносинах вчинено у відповідності до вимог Закону, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено розподілу судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Громадська організація «Платформа громадський контроль» про визнання протиправною та скасування постанови, - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон