ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
    	Справа № 636/10314/25  Провадження 1-кп/636/945/26	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.03.2026       

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 12025221250000656, внесеному 01 жовтня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця сел. Гостомель м. Ірпінь Київської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не маючого, який не має психічних чи фізичних вад, військовослужбовця - гранатометника 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 1 мотопіхотного спеціалізованого взводу 1 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 , маючого професійно-технічну освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 травня 2024 року звільненого умовно-достроково на строк 04 місяці 06 днів для проходження військової служби за контрактом,
у вчиненні кримінального правопорушення – злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
встановив:
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 153 від 01.06.2024 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду гранатометника 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 1 мотопіхотного спеціалізованого взводу 1 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 .
Згідно вимог ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2, 9, 11, 16, 216-220 Статуту внутрішньої служб Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Проте в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
01.10.2025, приблизно о 00:10 год, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше сформованих неприязних відносин з ОСОБА_7 , між зазначеними особами виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх протиправних дій і наслідки, які можуть настати від їх здійснення, однак не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_7 , хоча повинен був і міг це передбачити, з урахуванням способу спричинення, кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень, діючи умисно, швидко та рішуче, підійшов до ОСОБА_7 , натиснув масою свого тіла, повалив потерпілого на підлогу. Від тиску з боку ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав спиною на підлогу. ОСОБА_4 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_7 , стиснувши пальці на обох руках у кулаки почав наносити численні хаотичні ударами по тулубу потерпілого.
ОСОБА_7 , лежачі спиною на підлозі, і ОСОБА_4 , стоячи праворуч від нього, зокрема біля голови потерпілого, усвідомлюючи суспільну- небезпечність своїх протиправних дій для життя і здоров`я ОСОБА_7 , умисно, зі значною силою, наніс не менше двох ударів ногами в область голови, зокрема по лівій частині обличчя потерпілого та тулубу.
Потерпілому ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді травми органів черевної порожнини, крововтрата. Використовувався тупий предмет з метою убивства чи нанесення тілесного ушкодження.
Внаслідок отриманих травм, спричинених ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив про обставини вчиненого кримінального правопорушення, як вони викладені вище, а саме: 01 жовтня 2025 року вночі між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник конфлікт через те, що останній вкрав у обвинуваченого телефон, у зв`язку із чим між ними виникла бійка. Наступного ранку ОСОБА_4 був доставлений до ВСП, де йому повідомили уповноважені особи, що він вбив людину.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 01 жовтня 2025 року їй зателефонував військовий, що її батька ОСОБА_7 вбив побратим і тепер його треба зайнятися похованням. За життя з батьком вони не спілкувалися, жили окремо. ОСОБА_6 навіть не знала, що її батько призваний до війська. Обставини загибелі батька, конфлікту ОСОБА_6 невідомі. Будь-яких претензій до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди не має, цивільний позов не заявляє.
Ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин справи, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі – Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України», «Коробов проти України»).
Розумний сумнів – це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.
Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений у ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Мюррей проти Сполученого Королівства» та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд вважає, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України – умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його конкретні обставини, дані про особу обвинуваченого, стан його здоров`я та міцність його соціальних зв`язків, а саме: те, що він є громадянином України, неодружений, має професійно-технічну освіту, є військовослужбовцем, займає посаду гранатометника 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 1 мотопіхотного спеціалізованого взводу 1 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 , неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю, раніше судимий за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2020 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 травня 2024 року ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково на строк 04 місяці 06 днів для проходження військової служби за контрактом.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду власних дій, наявності відчуття жалю за вчинене, розуміння наслідків своїх дій.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, суд визначає рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
При призначенні покарання суд виходить із положень ст.ст. 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, і вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів можливо лише у разі призначення покарання у виді позбавленням волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою – залишити до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання відраховувати з 01 жовтня 2025 року, з моменту його затримання.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з 01 жовтня 2025 року до 09 березня 2026 року, із розрахунку день за день.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати про справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 02.10.2025 – скасувати.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно  ОСОБА_4  – залишити, до набрання законної сили цим вироком суду.
Строк відбування покарання  ОСОБА_4  обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України, з 01 жовтня 2025 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з 01 жовтня 2025 року до 09 березня 2026 року, із розрахунку день за день.
Речові докази:
-кросівки зеленого кольору та спортивні штани чорного кольору, які належать ОСОБА_4 – повернути ОСОБА_4 ;
- змив № 1 з подушки під головою ОСОБА_7 - знищити;
- змив № 2 з подушки під головою трупа ОСОБА_7 - знищити;
-змив № 1 з підлоги слідів РБК, а саме з поверхні килиму у кухонному приміщенні будинку- знищити;
-змив № 2 з підлоги слідів РБК, а саме з поверхні килиму у кухонному приміщенні будинку - знищити;
-змив слідів РБК з підлоги кімнати, у якій було виявлено труп ОСОБА_7 - знищити;
-рушник помаранчевого кольору зі слідами РБК, виявлений біля голови трупа ОСОБА_7 - знищити;
-5 недопалків цигарок різних торгових марок, виявлені на столі у кухонному приміщенні будинку, а саме: 2 недопалки сигарет ТМ Malboro, 2 недопалки сигарет ТМ Marshall, 1 недопалок сигарети ТМ Sobranie - знищити.
Арешт на тимчасово вилучене 01.10.2025 майно, а саме: змив № 1 з подушки під головою ОСОБА_7 ; змив № 2 з подушки під головою трупа ОСОБА_7 ; змив № 1 з підлоги слідів РБК, а саме з поверхні килиму у кухонному приміщенні будинку; змив № 2 з підлоги слідів РБК, а саме з поверхні килиму у кухонному приміщенні будинку; змив слідів РБК з підлоги кімнати, у якій було виявлено труп ОСОБА_7 ; рушник помаранчевого кольору зі слідами РБК, виявлений біля голови трупа ОСОБА_7 ; 5 недопалків цигарок різних торгових марок, виявлені на столі у кухонному приміщенні будинку, а саме: 2 недопалки сигарет ТМ Marlboro, 2 недопалки сигарет ТМ Marshall, 1 недопалок сигарети ТМ Sobranie; кросівки зеленого та спортивні штани чорного кольору, які належать ОСОБА_4 , накладений на підставі слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 02.10.2025 – скасувати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1