Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/388/26
Провадження № 3/332/323/26
Постанова
Іменем України

09.04.2026 м. Запоріжжя
Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС у Запорізькій області ДПС України, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості відсутні),
за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 177/12 від 21.01.2026, ОСОБА_1 провадилась господарська діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме згідно отриманої податкової інформації (лист ДПС України від 15.12.2025 № 29469/7/99-00-24-04-01-07 з даними Системи обліку реєстраторів розрахункових операцій) нею як платником податку – фізичною особою, з метою отримання прибутку в період з 01.07.2025 по 30.09.2025 з використанням послуг (сервісів) ТОВ «Нова Пей», АТ «Укрпошта» отримано 17 грошових переказів на загальну суму 205 361,00 грн, що вказує на систематичне здійснення господарської діяльності та порушення ч. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
В судове засідання, належним чином повідомлена про день та час судового розгляду ОСОБА_1 , не з`явилась.
Від представника ОСОБА_1 – адвоката Нємної Т.І., надійшли заперечення, в яких вона просить суд закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заперечень вказано, що суми коштів, що нібито надійшли на рахунок ОСОБА_1 , не мають документального підтвердження. Фактичні надходження були значно меншими і ці кошти були отримані нею не як прибуток від продажів, а після реалізації своїх особистих речей, що вона придбала раніше для свого використання, та які наразі не становлять для неї цінності і їй вже не потрібні, адже вона планувала виїзд з м. Запоріжжя. Окремі разові операції не носять систематичного та підприємницького характеру.
Дослідивши наявні матеріали справи, з`ясувавши письмову позицію сторони захисту особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписами ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення – це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).
Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» (надалі – Закон), під господарською діяльністю розуміється діяльність у сфері суспільного виробництва, спрямована на виробництво та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законом (ч. 2 ст. 2 Закону).
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.04.2003 «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», господарська діяльність – це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої – безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.
Суду не надані доказів здійснення ОСОБА_1 систематичного продажу товарів для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку. Крім того, податкове законодавство України не містить терміну «вживані товари», але визначає, що продаж товарів – це будь-яка передача права власності за винагороду (чи навіть без неї), відповідно до договорів купівлі-продажу, обміну тощо. Поряд з цим, продаж індивідуального, особистого, вживаного майна оподаткуванню не підлягає.
Відтак, за наведених вище обставин, контролюючим органом поза розумним сумнівом не доведено факту здійснення ОСОБА_1 продажу товарів з метою отримання прибутку і, відповідно, провадження господарської діяльності.
Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
При цьому, склад правопорушення має бути чітко визначеним у відповідності до диспозиції кожної окремої норми, становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і, водночас, достатні для притягнення особи до юридичної, зокрема, адміністративної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти росії» та «Карелін проти росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v.Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.
Вказані вище обставини не дають підстав для висновку щодо наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, в діяннях ОСОБА_1 .
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283-285, 294 КУпАП,

Постановив:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , 24.09.1979, за ч. 1 ст. 164 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в десятиденний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя          О.С. Яцун