ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2026 року	м. Ужгород	№ 260/551/26 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2026 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063) (далі по тексту – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61000, Харківська область, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, код ЄДРПОУ 14099344) (далі по тексту – відповідач 2) та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, м. Львів, вулиця Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885) (далі по тексту – відповідач 3), яким просить суд: « 1. Прийняти позовну заяву до розгляду. 2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 072150015547 від 03.12.2025 року та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.12.2025 року за № 072150015547 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. 3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , періоди його роботи в колгоспі “Дружба з 01 травня 1979 року по 31 грудня 1979 року, з 01 січня 1981 року по 30 квітня 1981 року, з 31 травня 1983 року по 31 грудня 1983 року та з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1990 року і здійснити призначення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 16.10.2025 року - дати виникнення в ОСОБА_1 права на пенсію за віком».
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.
Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. Позивач звернувся із письмовою заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про призначення пенсії за віком. На вказане звернення позивача, відповідачами було відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутності необхідного стажу роботи. Таку відмову позивач вважає необґрунтованою, в зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом. Позивач вказує, що вищевказані періоди трудової діяльності позивача, повністю підтверджуються читабельними записами трудової книжки, із наявними відбитками читабельних печаток.
У відзивах на позовну заяву представники відповідачів 1 та 3 просили суд відмовити повністю в задоволенні позову з наступних підстав. Зокрема, зазначили, що за результатами розгляду поданих позивачем заяв органами Пенсійного фонду України було відмовлено у призначенні пенсії за відсутності необхідного страхового стажу. Так, до такого не було зараховано період роботи в колгоспі “Дружба”, оскільки облік відпрацьованого робочого часу вівся у грошових одиницях, що не передбачено законодавством.
Ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в даній адміністративній справі відповідачу 2 з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 07 лютого 2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 75).
Відтак, судом вжито достатніх необхідних законодавчо встановлених заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження та про можливість подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду. Разом з тим, відповідачем 2 відзиву на позовну заяву чи клопотань до суду не подано. 
Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне. 
Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 27 листопада 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 "Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", з 01.04.2021 органами Пенсійного фонду застосовується принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення (перерахунки) пенсій. Нова технологія передбачає опрацювання заяв про призначення (перерахунки) пенсій бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.
Розглянувши документи, подані для призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області (територіальним органом Пенсійного фонду України, що розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності) було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 072150015547 від 03 грудня 2025 pоку, оскільки страховий стаж роботи позивачки становить 12 років 3 місяці 3 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком (а.с. 29).
До страхового стажу позивача не враховано періоди його роботи в колгоспі «Дружба» з 01 травня 1979 року по 30 квітня 1981 року, з 31 травня 1983 року по 31 грудня 1990 року, у зв`язку з відсутністю інформації про кількість фактично відпрацьованих днів і встановлений річний мінімум та не зараховано до страхового стажу період проходження позивачем військової строкової служби з 04 травня 1981 року по 03 травня 1983 року, через відсутність дати видачі військового квитка.
Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачами, 11 грудня 2022 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення йому пенсії за віком. 
Розглянувши документи, подані для призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області (територіальним органом Пенсійного фонду України, що розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності) було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 072150015547 від 18 грудня 2025 pоку, оскільки страховий стаж роботи позивачки становить 14 років 3 місяці 3 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком (а.с. 31).
До страхового стажу позивача не зараховано згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_2 від 01 травня 1979 року періоди роботи в колгоспі з 01 травня 1979 року по 30 квітня 1981 року, з 31 травня 1983 року по 31 грудня 1990 року, оскільки у трудовій книжці і в наданій уточнюючій довідці відсутня інформація про кількість фактично відпрацьованих днів.
Як передбачено статтею 46 частиною 2 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі по тексту - Закон України № 1058-ІV) цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно із статтею 9 частиною 1 Закону України № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема пенсія за віком.
Статтею 26 Закону України № 1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 30 років.
Положеннями статті 24 частин 1, 2 та 4 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До 01 січня 2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі по тексту - Закон України № 1788-ХІІ). 
Відповідно до статті 56 Закону України № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 частиною 1 Закону України № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено і Порядком № 637.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Позивачу було відмовлено у зарахуванні страхового стражу періоди роботи згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 01 травня 1979 року періоди роботи в колгоспі «Дружба» з 01 травня 1979 року по 30 квітня 1981 року, з 31 травня 1983 року по 31 грудня 1990 року, оскільки у трудовій книжці і в наданій уточнюючій довідці відсутня інформація про кількість фактично відпрацьованих днів.
Судом встановлено, що згідно із записом № 1 трудової книжки серія НОМЕР_2 від 01 травня 1979 року, позивач прийнятий в члени колгоспу і на роботу в колгосп «Дружба» с. Стеблівка з 01 травня 1979 року оператором АВМ. Згідно із записом № 2 позивач звільнений з роботи у зв`язку з призовом в армію. Згідно із записом № 5 позивач прийнятий в колгосп «Дружба» с. Стеблівка з 31 травня 1983 року оператором ABM. Згідно із записом № 6 колгосп «Дружба» з 09 січня 1992 року реорганізований в агропромислову спілку селян і фермерів «Дружба». Згідно із записом № 7 позивача переведено робочим в олійню. Згідно із записом № 8 позивач звільнений з роботи з 26 лютого 2000 року у зв`язку з реорганізацією АПССФ «Дружба» в СТОВ «Дружба» (а.с.а.с. 20-22). 
Суд констатує, що в трудовій книжці позивача відсутні записи про прийняття в члени колгоспу «Дружба» с. Стеблівка, а також виробіток ним трудової участі в громадському господарстві, такі відомості про це за спірний період містяться в довідках № 18/1 та 18/5 від 10 листопада 2025 року (а.с.а.с. 24, 27). 
Відповідно до довідки № 18/3 від 10 листопада 2025 року, виданою дирекцією СТОВ «Дружба» с. Стеблівка Хустського району, в бувшому колгоспі «Дружба», с. Стеблівка виробіток мінімуму в період з 1966 року по 1990 рік був встановлений в рублях, а саме: з 1966 р. по 1974 роки - встановлений мінімум 120 крб. за рік, з 1975 по 1990 роки встановлений мінімум 250 крб., з 1991 по 26.02.2000 року встановлений мінімум 120л/днів за рік (а.с. 26). 
Згідно з відповіді на адвокатський запит представника позивача від 27 січня 2026 року СТОВ «Дружба» було повідомлено, що з 1983 року в колгоспі «Дружба» почалося друкування табуляграм. В них набито нулі, наприклад 0500 - береться до уваги 50 л/д; 0080 – береться до уваги л/д; 0370 - береться до уваги 370 л/д. Перші нулі не беруться до уваги, тому що так налаштовані були машино-лічильні апарати того часу і не було можливості щось змінити. При оформленні на пенсію, завжди вибирався стаж роботи з 1983 року з табуляграм, то був основний документ. Заповнювалася довідка про стаж роботи на одній стороні (з якого по яке число), а на другій - виробіток по роках. В трудових книжках старого взірця не було графи прийому та звільнення, лише рік, встановлений мінімум і вироблено, тому багато років велося по старому взірцю, але завжди видавалися довідка про стаж, заробітну плату. Це і були підтверджуючі документи про роботу працівників колгоспу.... За період 1952-2019 років проводилися перевірки органами Пенсійного фонду, в тому числі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області і нараховувалися пенсії колишнім працівникам колгоспу з врахуванням їх стажу роботи в колгоспі «Дружба» на підставі довідок, в яких зазначалося мінімум трудової участі в грошових коштах без будь-яких відмов. Щодо перевірки органами Пенсійного фонду України достовірності та правильності нарахування стажу та заробітної плати позивачу у колгоспі «Дружба», така перевірка проводилася (а.с. 35). 
Як вбачається з довідок № 18/1, № 18/5 від 10 листопада 2025 року за виконану в колгоспі «Дружба» роботу, позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна плата за спірний період (а.с.а.с. 24, 27).
З акту перевірки, складеного 30 січня 2026 року спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вбачається, що не виявлено жодних розбіжностей за результатами перевірки роботи ОСОБА_1 у колгоспі «Дружба» (а.с.а.с. 36, 37).
За наведених вище обставин, вважаємо, факт праці позивача в колгоспі «Дружба» за спірні періоди підтверджується належними та допустимими доказами, а тому вказаний період повинен повністю.
Відповідно до статті 87 Закону України № 1788 ХІ суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає, або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до статті 46 частини 2 Закону України № 1058-ІV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
При прийнятті рішення суд також враховує, що згідно із статті 6 частини 1КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до статті 2 частини 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідачами 2 та 3 протиправно не зараховвано до страхового стажу позивача періоди роботи в колгоспі «Дружба» з 01 травня 1979 року по 30 квітня 1981 року, з 31 травня 1983 року по 31 грудня 1990 року, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 072150015547 від 03 грудня 2025 pоку та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 072150015547 від 18 грудня 2025 pоку, у частині відмови в зарахуванні до страхового стажу позивачу спірних періодів роботи є протиправними та підлягають скасуванню.
Що стосується позовної вимоги про зобов`язання призначити та виплатити позивачу пенсію за віком починаючи з часу набуття права на пенсію, то суд зазначає таке.
Стосовно наявності у позивача страхового стажу, то у суду відсутній розрахунок такого стажу, і такі повноваження щодо обчислення страхового стажу при призначенні пенсії належать до виключних повноважень органів пенсійного фонду, а тому суд не може підміняти собою такий орган і проводити відповідні обчислення страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком.
Оскільки у суду відсутні належні і достатні докази для висновку про наявність страхового стажу позивача, що враховується для призначення пенсії, то з метою ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяви позивача про призначення пенсії за віком, із врахуванням висновків суду. 
Разом з тим, порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок № 22-1).
При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3 цього розділу визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 зумовлює такі висновки суду:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення (перерахунок) пенсії структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії;
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, Головне управління Пенсійного фонду України в у Львівській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву останню заяву про перерахунок пенсії позивача та прийняв рішення про відмову у проведенні такого перерахунку.
Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зобов`язане здійснити призначення та виплату пенсії позивача у даній справі.
Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку здійснити призначення та виплату пенсії позивача у даній справі, а відтак у задоволенні позовних вимог в звернених до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області необхідно відмовити
Аналогічний висновок наведений у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у справі 360/8696/21.
Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. 
З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. 
Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61000, Харківська область, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, код ЄДРПОУ 14099344) та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, м. Львів, вулиця Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за № 072150015547 від 03 грудня 2025 pоку. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 072150015547 від 18 грудня 2025 pоку
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 27 листопада 2025 року та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 11 грудня 2025 року та зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи періоди роботи в колгоспі «Дружба» з 01 травня 1979 року по 30 квітня 1981 року, з 31 травня 1983 року по 31 грудня 1990 року та здійснити перерахунок пенсії за віком, з дати виникнення права на пенсію за віком -16 жовтня 2025 року.
У задоволенні позову у частині інших позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	С.Є. Гаврилко