Справа № 680/101/26
№2/680/209/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2026 року      селище Нова Ушиця
Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Польової В.Є., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
Представник Акціонерного товариства «Таскомбанк» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з останньої на користь АТ «Таскомбанк» кредитну заборгованість за Заявою-договором №3987833-508 про надання споживчого кредиту від 23 квітня 2024 року року в розмірі 96152,80 грн. 
В обґрунтування позову зазначив, що 23 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем було укладено Заяву-договір №3987833-508 про надання споживчого кредиту. Згідно з договором позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: загальна сума кредиту 96152,80 грн.; строк кредиту 24 місяців, проценти за користування кредитом 0,01 % річних зі сплатою комісії за обслуговування кредиту в розмірі 6,9 % щомісячно.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Станом на 02 вересня 2025 року заборгованість за Заявою-договором № 3987833-508 про надання кредиту від 23 квітня 2024 року становить 96152,80 грн. що складається із: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 44515,12 грн.; заборгованості по процентах (в т.ч. прострочена) – 4,98 грн.; заборгованості по комісії (в т.ч. простроченій) – 51632,70 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати.
Ухвалою судді від 03 березня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено розгляд справи по суті за даним позовом без виклику сторін.
Представник позивача зазначив у позовній заяві про слухання справи у його відсутності.
Відповідач повідомлена про розгляд справи належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження за зареєстрованим місцем проживання, яку вона отримала 06 березня 2026 року, відзиву до суду не направила.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надходили.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, перевіривши усі обставини справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір шляхом підписання Заяви-договору про надання споживчого кредиту в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківського обслуговування фізичних осіб на укладення договору про комплексне банківське обслуговування.
Відповідно до п. 1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору Позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: п. п. 1.2.2. Загальна сума кредиту: 53 450,00 грн; п. п. 1.2.6. Строк кредиту: 24 місяців; п. п. 1.2.9. Проценти за користування кредитом: 0,01 % річних; п. п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 6,9 % щомісячно.
Відповідно до п. 1.11 Кредитного договору Банк на умовах Заяви-договору зобов`язується надавати споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених Заявою-договором. Кредит надається на власні потреби позичальника в сумі 53450,00 грн. шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк». Протягом строку дії Завяи-договору розміри процентів та комісій залишаються незмінними. 
Відповідно до п. 2.7. Кредитного договору Відповідач зобов`язався повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку платежів, що містяться у Додатку № 1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною.
Пунктом 3.1.4. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживання та реальної процентної ставки за кредитом, з урахуванням вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг, що передбачені в Додатку № 1 до цієї Заяви-договору. Відповідач підтвердив, що дана Заява-Договір є невід`ємною частиною Договору (п. 2.7 Кредитного договору).
Згідно з п. 2.2 Кредитного договору відповідач підтверджує, що на момент укладання Заяви-Договору попередньо ознайомлений у письмовій формі та отримав «Паспорт споживчого кредиту» та ознайомився у повному обсязі з інформацією,я ка надається споживачу відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування», в тому числі ознайомлений з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі з вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормативними документами Національного банку України, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згодний.
Відповідно до п. 5.3. при несплаті позичальником заборгованості за Кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений договором термін, банк має право нарахувати, а позичальник сплачує банку штраф у розмірі 300 грн. нараховується на сьомий день виходу на прострочку.
Згідно з 5.15. кредитного договору Заява-договір укладена у письмовій формі, набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов`язань (а.с.6-9).
Відповідач також особисто підписала графік платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №3987833-508 від 23 квітня 2024 року (а.с.9 на звороті, 10). Також паспорт споживчого кредиту (а.с.11, 11 на звороті).
Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою по особових рахунках кредитного договору № НОМЕР_2 (а.с.14-58, 58 на звороті).
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами.
Даними розрахунку заборгованості по кредитному договору №3987833-508 від 23 квітня 2024 року встановлена заборгованість ОСОБА_1 станом на 02 вересня 2025 року у розмірі 96152,80 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 44515,12 грн.; заборгованості по відсотках (в т.ч. прострочена) – 4,98 грн.; заборгованості по комісії (в т.ч. простроченій) – 51632,70 грн. (а.с.12,13).
10 вересня 2025 року АТ «ТАСКОМБАНК» направило ОСОБА_1 повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту, однак сума заборгованості погашена не була (а.с. 59).
Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Підписавши даний кредитний договір, відповідач, відповідно до статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодилася на такі умови кредитного договору та взяла на себе відповідні зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Однак, у визначений строк їх не повернула, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення тіла кредиту та відсотків підлягає задоволенню.
Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем суду надано не було.
Суд зазначає, що відповідач отримала кредит у сумі 53 450,00 грн, на строк 24 місяців, нарахування процентів здійснювалося за процентною ставкою, яка становить 0,01 % річних.
Отже, встановивши, що відповідач свої обов`язки за кредитним договором в повному обсязі не виконала та допустила заборгованість за кредитом, суд дійшов висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, з вини відповідача, щодо порядку погашення заборгованості, яка добровільно нею не сплачується, а тому, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сума простроченого платежу по тілу кредиту в розмірі 44515,12 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення комісії за обслуговування кредиту, суд зазначає наступне.
Кредитодавець за кожний місяць нараховував комісію за обслуговування кредиту у розмірі 3 688,05, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених договором.
Суд вважає, що у позивача відсутні законні підстави для нарахування комісії за обслуговування кредиту, та її стягнення, з огляду на наступне.
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до ч. 5 ст 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз умов договору про надання споживчого кредиту свідчить про те, що позивач нарахував плату за обслуговування кредитую
Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 зроблено висновок щодо нікчемності умови договору про споживчий кредит про встановлення щомісячної плати за обслуговування кредиту.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що положення договору про надання споживчого кредиту щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за обслуговування кредиту, суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за обслуговування кредиту в розмірі 51632,70 грн.
Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом частково, з урахуванням приписів ч.1 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 1224,70 грн.
44520,10 грн *100 %/ 96152,80 грн = 46 %; 
2662,40*0.46 = 1224,70 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.4,12,13,141,263,265 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30 ідентифікаційний код ЄДРПОУ – 09806443) кредитну заборгованість за Заявою-договором №3987833-508 про надання споживчого кредиту від 23 квітня 2024 року у розмірі 44520 (сорок чотири тисячі п`ятсот двадцять) гривень 10 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» 1224 (одна тисяча двадцять чотири) гривні 70 коп. сплаченого судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, код ЄДРПОУ - 09806443.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 . 

Суддя   В.  Є.  Польова