Справа 688/1185/26 
№ 2/688/1200/26 

Рішення 
Іменем України
(заочне)
24 квітня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Козачук С.В.,
з участю секретаря судового засідання Міськової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача
17.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс») в системі «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20293,58 грн.
В обґрунтування позову посилається на те, що 06.02.2020 ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг в АТ «Таскомбанк» підписала заяву-договір №002/7700185-СК на укладання договору про комплексне банківське обслуговування, згідно якої їй було відкрито рахунок та видано платіжну картку, а також встановлено кредитний ліміт в сумі 15100 грн, з базовою процентною ставкою – 43,2% строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відповідно до умов заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування, вона підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, отримала копію проекту договору, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте, відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість.
29.12.2025 АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс» уклали договір факторингу №НІ/11/33-Ф, відповідно до якого АТ «Таскомбанк» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за договором №002/7700185-СК від 06.02.2020 в сумі 20293,58 грн. А тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором в сумі 20293,58 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 13133,16 грн, заборгованості за процентами в сумі 7160,42 грн, а також понесені судові витрати. 
Представник позивача ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс» у судове засідання не з`явився. Представник позивача Альховська І.Б. в системі «Електронний суд» подала заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Позиція відповідача
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.03.2026 відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін о 09 год 30 хв 24.04.2026.
24.04.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що 06.02.2020 між ОСОБА_1 та АТ «Таскомбанк» підписано заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування №002/7700185-СК, відповідно до умов якої ОСОБА_1 просила відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів на її ім`я, виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World з номером НОМЕР_1 та встановити кредитний ліміт на суму 15100 грн. Окрім цього, проставленням власноручно свого підпису під цією заявою-договором ОСОБА_1 підтвердила, що погодилась з усіма пунктами цієї заяви-договору та підтвердила і засвідчила, що вся інформація та/або документи, надані нею банку, є повною (чинною) і достовірною.
Відповідно до заяви-договору, позичальник акцептує публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщеній на сайті Банку за адресою https://tascombank.ua) і беззастережно приєднується до умов останнього, позичальник згодна, що дана заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами договору. 
Позичальник підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних умов кредитування. 
АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання за кредитним договором №002/7700185-СКвід 06.02.2020 виконало у повному обсязі, а саме відкрило поточний рахунок та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту в розмірі 15100 грн з базовою процентною ставкою – 43,2%, що передбачено Тарифами строком на 12 місяців з автоматичною пролонгації.
Відповідач ОСОБА_1 же належним чином зобов`язання за договором не виконувала, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 20293,58 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13133,16 грн та по процентам в розмірі 7160,42 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору №002/7700185-СКвід 06.02.2020, укладеному з позичальником ОСОБА_1 станом на 29.12.2025 та випискою по особовим рахункам кредитного договору №002/7700185-СКза період з 06.02.2020 по 29.12.2025.
29.12.2025 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс» було укладено договір факторингу №НІ/11/33-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» за плату відступило на користь ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №002/7700185-СК.
Згідно витягу з Додатку №3 до договору факторингу №НІ/11/33-Ф від 29.12.2025 Реєстру прав вимоги ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс» набуло право вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №002/7700185-СК від 06.02.2020 в сумі 20293,58 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 13133,16 грн та заборгованості за процентами в сумі 7160,42 грн.
На підтвердження вказаних обставин ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс» надало суду: заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування від 06.02.2020 року, виписку по особовим рахункам кредитного договору №002/7700185-СКза період з 06.02.2020 по 29.12.2025, розрахунок заборгованості по кредитному договору №002/7700185-СКвід 06.02.2020, укладеному з позичальником ОСОБА_1 станом на 29.12.2025; довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, договір факторингу №НІ/11/33-Ф від 29.12.2025.
Застосовані норми права
Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
З положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15.11.2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII).
За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Мотиви та висновки суду
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Надані позивачем докази вказують на те, що 06.02.2020 ОСОБА_1 уклала з АТ «Таскомбанк» договір кредиту, за умовами якого банком на ім`я останньої був відкритий поточний рахунок із встановленим кредитним лімітом, а остання зобов`язалась повернути кредитні кошти та сплати проценти за користування ними у розмірах та порядку, визначеному договором.
АТ «Таскомбанк» виконало свої зобов`язання - надало відповідачу кредитні кошти у розмірі, визначеному договором. Відповідач, взяв на себе зобов`язання повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах укладеного договору.
Належним чином умови укладеного договору ОСОБА_1 не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що підтверджується відповідним розрахунком, який відповідачем не оспорений, доказів погашення кредитної заборгованості відповідач ОСОБА_1 суду не надала.
Відповідно до договору факторингу №НІ/11/33-Ф від 29.12.2025 АТ «Таскомбанк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс», а тому позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №002/7700185-СК в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав на правомірних підставах.
З матеріалів справи також слідує, що у договорі сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов – домовилися щодо розміру кредитних коштів, щодо строку повернення кредитних коштів, щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, а тому вимога ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс» про стягнення з відповідача заборгованості ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом.
Враховуючи викладене, диспозитивність цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі та до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором №002/7700185-СК від 06.02.2020 в сумі 20293,58 грн.
Розподіл судових витрат 
Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки судом позов задоволено в повному обсязі, судовий збір що сплачений позивачем згідно платіжної інструкції №245 від 10.03.2026 в розмірі 2662,40 грн, при зверненні до суду, підлягає стягненню з відповідача на його користь.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких підтверджується копією договору про надання правничої допомоги №06/01/2026 від 06.01.2026, актом наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №06/01/2026 від 06.01.2026, суд виходить з того, що затрати часу на підготовку та подання даної позовної заяви про стягнення заборгованості в розмірі 6000 гривень є завищеними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Керуючись ст.ст. 204, 207, 526, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13, 76-81, 89, 137, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд
вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» заборгованість за кредитним договором №002/7700185-СК від 06 лютого 2020 року в розмірі 20293 (двадцять тисяч двісті дев`яносто три) гривні 58 копійок. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс», адреса місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Академіка Лазаренка, буд. 4, каб. 4, код ЄДРПОУ 43231894.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . 

Суддя:    Світлана КОЗАЧУК