Справа № 212/3791/26 
3/212/786/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
25 березня 2026 року м. Кривий Ріг 
Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Чайкін І.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. ст.124, 1224 кодексу України про адміністративні правопорушення, що надійшла з ПОЛКУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В МІСТІ КРИВИЙ РІГ УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , 06.03.2026 року о 14 год. 25 хв., місто Кривий Ріг Покровський район, мкрн. 5- й Зарічний, буд. 11К, керував транспортним засобом «ЗАЗ SENS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, скоїв наїзд на припаркований автомобіль «SKODA OCTAVIA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким раніше керував ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.3б, 10.9 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
06.03.2026 року о 14 год. 25 хв., місто Кривий Ріг Покровський район, мкрн. 5- й Зарічний, буд. 11К, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ SENS» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо – транспортної пригоди, залишив місце пригоди. Своїми діями порушив п. 2.10 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив обставини викладені в протоколах про адміністративне правопорушення, зазначив, що не залишав умисно місце ДТП та взагалі не відчув удар машиною, крім того на дзвінок поліції одразу приїхав на місце ДТП. Зазначив, що якщо б відчув удар, залишився б на місці ДТП, щоб відшкодувати збитки потерпілій стороні.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП до суду надано
- протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 607807 від 06.03.2026 року та ЕПР1 № 607816 від 06.03.2026 року: 
-схему місця ДТП від 06.03.2026 року о 14.30 годині по місто Кривий Ріг Покровський район, мкрн. 5- й Зарічний, буд. 11к та фототаблицею, 
-письмові поясненнями ОСОБА_1 , який зазначив, що близько 14.25 годин 06.03.2026 року, виїжджаючи з торгівельного комплексу «ТЕРРА» заднім ходом розвертався та зачепив автомобіль «SKODA OCTAVIA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , однак зіткнення не відчув, тому поїхав далі; 
-письмові поясненнями ОСОБА_2 щодо обставин дорожньо – транспортної пригоди, яка сталася 06.03.2026 року, внаслідок якої було завдано матеріаліних збитків його автомобілю «SKODA OCTAVIA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
-довідку національної автоматизованої системи України відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова судді у відповідності до ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
П.2.3 «б» ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
За змістом ст.122-4 КУпАП, особа несе відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.
Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Підстави сумніватися у твердженнях ОСОБА_1 в тому, що він не звернув увагу на те, що здійснив зіткнення з автомобілем потерпілого (не замітив цього зіткнення) у суду відсутні, оскільки доказів на спростування доводів останнього суду не надано.
Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.
Протокол про адміністративне правопорушення та наявні у справі матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 усвідомлював те, що він є учасником дорожньо-транспортної пригоди та пошкодив транспортний засіб, після чого умисно (задля уникнення відповідальності) покинув місце ДТП. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно залишив місце пригоди.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.
Таким чином наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на залишення місця транспортної пригоди з умислом навмисного уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Приписами ст. 23 КУпАП закріплено, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
Згідно із вимогами статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, у виді штрафу, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, такі іншими особами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Керуючись ст.ст.36,122-4,124,283-285 КУпАП, суддя,-
постановив :
Об`єднати в одне провадження справи за № 3/212/786/26 та 3/212/785/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, та присвоїти справі єдиний номер 212/3791/26 провадження 3/212/786/26.
Провадження по адміністративній справі відносно  ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП - закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення..
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У відповідності до ст. 36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі у розмірі 665 гривень 60 копійок на користь держави стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
На підставі статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.
Відповідно до вимог статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у 15-ти денний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.
Постанова може оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя:        І.  Б.  Чайкін