Справа № 322/1763/25
Провадження № 3/331/360/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за протоколом серії ВАД №426652 від 17.11.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, уродженки м. Гуляйполе, що має статус внутрішньо-переміщеної особи, багатодітної матері, має інвалідність ІІІ групи, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №426652 від 17.11.2025 – у період часу з 10.11.2025 року близько 21-00 годин по 14.11.2025 року близько 18-00 годин ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.. 12 Закону України «Про охорону дитинства», неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки, що виразилось у відсутності контролю за місцем перебування та безпекою неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме – мати дозволила дитині залишитись на ніч за адресою АДРЕСА_3 без належного контролю за її подальшим пересуванням. Внаслідок цього неповнолітня самостійно залишила місце перебування та поїхала до м. Харків, що могло створити реальну загрозу її життю та здоров`ю, зокрема з огляду на воєнний стан, військову агресію та належність території до зони бойових дій. 
Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП визнала. Вказала, що дійсно залишила доньку на ночівлю у подруги в с. Заливне Запорізького району Запорізької області. ОСОБА_1 тримала зв`язок до вечора із донькою, а на наступний день донька повинна була сісти на маршрутне таксі та приїхати до м. Запоріжжя, однак на ранок ОСОБА_2 повідомила про відсутність транспорту, після чого через деякий час донька перестала відповідати на дзвінки, та ОСОБА_1 звернулась до органів поліції. Пізніше ОСОБА_1 дізналась, що донька в м. Харкові. Сама донька пояснила, що поїхала разом зі своїм хлопцем до м. Харків та не знала про наслідки.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.
Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації. 
Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
Частина перша ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Обов`язки батьків щодо виховання дітей розкриваються у нормах спеціального законодавства, що рулює відносини у сім`ї та охорону дитинства. 
Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Вина особи підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: 
-Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №426652 від 17.11.2025 року в якому в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП;
-рапорт помічника чергового відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, де зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 14.11.2025 о 17-07 до чергової частини звернулась ОСОБА_1 з заявою про встановлення місцезнаходження її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ;
-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14.11.2025, де ОСОБА_1 просила працівників поліції допомогти встановити місце перебування доньки, яка 12.11.2025 не повернулась додому;
-у письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що вона попрохала матір залишитись у подруги на ніч в с. Заливне Запорізького району Запорізької області. Після матір поїхала до м. Запоріжжя, а ОСОБА_2 залишилась в с. Заливне. Зранку ОСОБА_2 не змогла поїхала до м. Запоріжжя та пішла в с. Вікторівка Запорізького району Запорізької області, звідки поїхала з хлопцем до м. Харків, про що не повідомила матір. В м. Харків працівники поліції приїхали за місцем мешкання ОСОБА_2 та її хлопця, після чого передали ОСОБА_2 матері;
-фотознімки ОСОБА_2 з працівниками поліції та матір`ю.
За змістом ч.ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що ОСОБА_1 не виконує обов`язку, передбаченого ст. 150 СК України, а саме не дбає про безпеку життя доньку. Донька вчинила дії, що могли призвести до шкоди її життю та здоров`ю. З огляду на викладене, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.
При вирішенні питання про покарання, суддя, враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 184, ст. 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Реквізити для сплати штрафу: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081100; ЄДРПОУ: 37941997; Банк: Казначейство України (ЕАП); Рахунок: UA558999980313060106000008479; ККДБ: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції»). 
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;
- витрати на облік зазначених правопорушень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 ( шістсот шістдесят п`ять) гривень 80 копійок. 
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)Номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України). 
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя Д.М. Кольц