18.03.2026  Справа № 363/2487/23 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України

18 березня 2026 року м. Вишгород 
Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого – судді Свєтушкіної Д.А., при секретарі судових засідань Галай О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород заяву представника позивача адвоката Гудзери Тараса Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрітайм-2010», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,- 

УСТАНОВИВ:
16 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Гудзери Т.С. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по вищезазначеній цивільній справі, у якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі в розмірі 164 535,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не вирішено питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження чого у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України ним долучені докази щодо розміру цих витрат.
19 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Сича А.В. надійшло до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому зазначив, що матеріали справи не містять та адвокатом Гудзерою Ю.С. не додано до заяви доказів того, що Адвокатським об`єднанням «ШЕНЛІ» надавались правничі послуги у справі №363/2487/23, в т.ч. відсутній згенерований керівником (уповноваженою особою) адвокатського об`єднання ордер, із зазначенням найменування адвокатського об`єднання (повне найменування адвокатського об`єднання та його місцезнаходження). При тому, що ордер має видаватися суб`єктом, з яким укладено договір про надання правничої допомоги (Адвокатське об`єднання) та містити посилання на нього. Ордер, згенерований адвокатом індивідуально без вказівки Адвокатського об`єднання, не відповідає затвердженому НААУ зразку Натомість, ордер серія АА № 1301992 від 10.03.2025 року, який надано на підтвердження розміру вартість послуг на правову допомогу 164 535,60 грн., так само як і ордер серія АА № 1301992 від 08.05.2023 року, згенерований адвокатом Гудзерою Т.С., який здійснює адвокатську діяльність індивідуально. Договір про надання правничої допомоги між адвокатом Гудзерою Ю.С. та позивачем відсутній. Крім того розмір витрат на правничу допомогу, які позивач просить стягнути з ТОВ «Фрітайм-2010», позивачем не доведений та не підтверджується належними доказами. Таким чином, враховуючи той факт, що відсутній договір про надання правничої допомоги між адвокатом Гудзурою Ю.С. та позивачем, відповідно, не передбачено умови щодо порядку обчислення, вартості та порядку оплати правничої допомоги, на які посилається адвокат в своїх розрахунках, а також відсутні докази надання правничої допомоги АО «ШЕНЛІ». З огляду на вищевикладене вважає, що відсутні докази повноважень зазначеного адвоката надавати ОСОБА_1 правову допомогу у цій справі. Крім того, зазначає, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, а тому вважає, що задоволенню вони не підлягають.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи установлено, що у судовому засіданні від 10.02.2026 року представник позивача до закінчення судових дебатів у справі зазначив, що ним будуть подані докази щодо розміру судових витрат понесених позивачему порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Так, судом установлено, що 10.02.2026 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрітайм-2010», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено повністю.
Із заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача звернувся через підсистему «Електронний суд» 16.02.2026 року (понеділок), отже у строк та порядку установленому ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Установлено, що питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрітайм-2010», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди не вирішувалось.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, у суду наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрітайм-2010», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із частинами першою та другою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як убачається із заяви про стягнення судових витрат, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 164 535,60 гривень, на підставі долучених до матеріалів справи документів, в тому числі ордеру про надання правничої допомоги серії АА № 1301992, в якому зазначено що адвокатом Гудзерою Т.С. надається правнича (правова допомога) ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №12 від 05.01.2023 року; копії договору про надання правничої допомоги №12 від 05.01.2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Шенлі» в особі Голови адвокатського об`єднання Братищенка Ю.О. у роділі 5 якого сторонами узгоджено вартість та порядок оплати послуг, в тому числі підготовка до розгляду справи в суді та збір доказів – суму еквіваленту 500 доларам США, винагорода за представництво інтересів - суму еквіваленту 100 доларам США, що сплачується за кожний факт прибуття адвокат у суд для участі в судовому засіданні, гонорар за позитивний результат 10% від суми коштів, що будуть що будуть сплачені боржником на користь клієнта добровільно чи стягнуті примусово; копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 12/1 від 10.01.2023 року про часткову сплату позивачем на користь АО «Шенлі» витрат на професійну правничу допомогу за зазначеним вище договором у розмірі 18 300 грн., та детального опису робіт (наданих послуг) у справі №363/2487/23, в якому перелічені наступні послуги підготовка і подання позову, відповіді на відзив, заяви про збільшення позовних вимог, участь в 10 судових засіданнях, гонорар за позитивний результат та їх вартість відповідно до роділу 5 зазначеного вище договору, загальна вартість – 164 535, 60 грн. 
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з диспозиції частини першої статті 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так, згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначала про те, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вирішував питання обов 'язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
З урахуванням наведеного не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату визначеного у договорі розміру витрат на правову допомогу в ому числі "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність».
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи вищевикладене, заперечення представника відповідача щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, необхідно дійти висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 164 535,60 грн, який є завищеним.
Суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 60 000,00 грн, як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною цього позову та значенням справи для позивача.
При цьому, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, що стороною позивача належним чином не доведено та не підтверджено понесені витрати на професійну правничу допомогу, їх розмір, порядок обчислення та оплати, а також повноваження адвоката Гудзери Т.С. в цій справі, як такі, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду судом відповідної заяви, є надмірним формалізмом та викладених вище висновків суду не спростовують, коли в поданому до суду ордері про надання правничої допомоги серії АА № 1301992 зазначено, що адвокатом Гудзерою Т.С. надається правнича (правова допомога) ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №12 від 05.01.2023 року.
Отже, зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені та понесені останнім витрати на правничу допомогу в розмірі 60 000,00 гривень.
Додаткове рішення ухвалено судом 18.03.2026 року, оскільки головуюча суддя перебувала на лікарняному з 23.02.2026 року по 15.03.2026 року.
Керуючись ст. 137, 141, 246, 263-265, 270, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача адвоката Гудзери Тараса Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрітайм-2010», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди – задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрітайм-2010» на користь ОСОБА_1  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок.
У задоволенні заяви в частині вимог про відшкодування судових витрат у більшому розмірі відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня оголошення судового рішення 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрітайм-2010» код ЄДРПОУ: 37406026, місцезнаходження: 04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, 9, корп. 3, офіс 3-701.
Третя особа:  ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 . 

Суддя Д.А. Свєтушкіна