Справа № 560/394/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

02 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи від 21.07.2025 №ЦО-18102. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач в порушення вимог законодавства про медико-соціальну експертизу протиправно скасував попередньо прийняте рішення про визнання його особою з інвалідністю 2 групи, діяв поза межами наданих повноважень, повторно перевірив уже підтверджене рішення без наявності законних підстав і нових обставин, порушивши встановлену процедуру розгляду, не забезпечив участі позивача у процесі, а також прийняв немотивоване рішення, що не відповідає принципам правової визначеності та добросовісності.
У відзиві Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що спірне рішення прийняте в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, на виконання рішень правоохоронних органів і в межах процедури перевірки обґрунтованості рішень МСЕК. Вважає, що відсутність позивача не свідчить про порушення його прав, оскільки проводилась не оцінка його стану здоров`я, а перевірка раніше прийнятого рішення за наявними медичними документами.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити належний соціальний захист.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 №1317 (втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1338 від 15.11.2024) було затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, відповідно до яких медико-соціальну експертизу проводили медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 №561 ( втратив чинність на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я №2067 від 10.12.2024) була затверджена Інструкція про встановлення груп інвалідності, пунктом 1.4 якої було визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. При огляді у МСЕК проводились вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.
Вказана Інструкція була чинна станом на час встановлення позивачу 2 групи інвалідності (починаючи з 2012).
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809 права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії було покладено на державну установу "Український державний науково - дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" з дати підписання цього наказу.
Цим же наказом затверджене нове Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ. Вказаний наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я №2022 від 03.12.2024 "Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи". Цим наказом права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи покладені на державну установу "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673). Відповідно до цього наказу Центру оцінювання функціонального стану особи визначено забезпечити прийняття медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 №1338.
Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - Положення) експертні команди формуються з метою організації та проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання) відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи» та критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених Постановою №1338. У пункті 7 Положення зазначено, що права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи за рішенням МОЗ покладаються на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ, та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.
Згідно з п. 10 Порядку №1338 рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», переглядаються Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
Згідно з підпунктом 2 пункту 8 Положення Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.
Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення.
Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та необхідних досліджень, проведених на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Аналогічне положення зазначене у п. 51 Порядку, в якому встановлено, що Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями: на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді; за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу); за результатами моніторингу оцінювання, здійснення якого забезпечується Центром оцінювання функціонального стану особи.
Згідно з абзацом 13 пункту 51 Порядку за результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.
У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до п. 53 Порядку після проведення оцінювання, прийняття та підписання в електронній системі рішення експертної команди на адресу електронної пошти особи, яка проходила оцінювання, надсилається витяг із рішення, що формується в електронній системі у зв`язку з прийнятим рішенням, та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності). У разі відсутності електронної пошти зазначені документи надсилаються протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
За змістом п. 47 Порядку №1338 повторне оцінювання осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму проводиться раз на один - три роки або в інший строк, визначений відповідно до критеріїв встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 № 1338.
Відповідно до пунктів 57 - 59 Порядку №1338 рішення експертних команд або медико-соціальних експертних комісій можуть бути оскаржені особами, стосовно яких їх прийнято, їх уповноваженими представниками в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або в судовому порядку. 
Скарга на рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії подається скаржником (його уповноваженим представником): у паперовій формі до Центру оцінювання функціонального стану особи; в електронній формі через електронну систему шляхом звернення до лікаря, який направив (в разі наявності технічної можливості). Розгляд скарг здійснюється експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 10.12.2024 №2067 "Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи" затверджено серед іншого: перелік відомостей, що містяться в направленні на оцінювання повсякденного функціонування особи; перелік відомостей, що містяться в протоколі розгляду експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи; перелік відомостей, що містяться в рішенні експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; форму направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи; форму рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; форму витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.
Судом встановлено, що Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 була встановлена ІІ група інвалідності з 11.11.2019, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 16.12.2019 серії АВ№0054687. Інвалідність встановлена на строк до 01.12.2022. В подальшому довідкою до акта огляду МСЕК від 19.01.2023 серії 12ААГ№120525 ОСОБА_1 було продовжено дію ІІ групи інвалідності до 01.02.2026 (а.с. 18-19).
21.07.2025 щодо ОСОБА_1 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" було прийняте рішення №ЦО-18102. 
У рішенні зазначається, що експертна команда вивчила надану медико-експерту документацію та прийшла до висновку, що ІІ група інвалідності, загальне захворювання, строком на 3 роки встановлена ОСОБА_1 необґрунтовано. При оцінюванні функціональних порушень та ступеню обмеження життєдіяльності ОСОБА_1 встановлено, що мають місце незначні патологічні зміни з боку травної системи, які не відповідають критеріям встановлення жодної групи інвалідності та не дають підстави визнати ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 19.01.2023 (постанова КМУ №1317 від 03.12.2009).
Водночас, відповідач не надав суду інформацію або документи щодо того, на якій конкретній підставі позивачу було проведено перегляд групи інвалідності та прийняте рішення від 21.07.2025 (постанова слідчого, прокурора, ухвала слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді за запитом робочої групи), з яких би вбачались чіткі підстави для перегляду групи інвалідності, встановлені щодо позивача. 
Відсутність будь-яких процесуальних рішень слідчого, прокурора або слідчого судді щодо позивача виключає можливість правомірного проведення перевірки попередньо прийнятого рішення МСЕК.
Наданий відповідачем лист СБУ з додатком у вигляді переліку осіб, щодо яких пропонується проведення перевірки (копія), сам по собі не є належною правовою підставою для переогляду особи або перевірки попередньо прийнятих стосовно неї рішень. Зазначений лист та перелік осіб, доданий до нього, не є індивідуальним процесуальним рішенням, прийнятим у формі постанови слідчого, прокурора чи ухвали слідчого судді, як це передбачено Порядком №1338. Крім того, зазначені документи не були доведені до відома позивача, що позбавило його можливості реалізувати право на відповідь. 
Суду не надані належні докази того, що позивач отримував у встановленому порядку повідомлення про запрошення його на огляд або перегляд попередньо прийнятого рішення від Центру оцінювання функціонального стану особи. Не надано доказів того, що спірне рішення приймалось на підставі всебічної оцінки і вивчення медичних документів, отриманих за результатами об`єктивного медичного обстеження позивача, проведених щодо нього необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. Не надані докази того, що позивач від проходження медичного обстеження/оцінювання стану здоров`я відмовився. 
Суд оцінює критично посилання відповідача на те, що особиста участь позивача у процесі перегляду попередньо прийнятого щодо нього рішення, не була обов`язковою. Враховуючи те, що перегляд попередньо прийнятого щодо ОСОБА_1 рішення відбувався без достатньої і належної для цього правової підстави, про що вказано вище, зазначені доводи відповідача ніяк не впливають на переоцінку законності його дій. 
Відповідач, крім того, не взяв до уваги і не з`ясував те, що щодо позивача починаючи з 2019 проводились медичні огляди/переогляди уповноваженими органами МСЕК, за результатами яких група інвалідності була підтверджена, що свідчить про систематичний характер медичного контролю та відсутність одноразовості проходження ним медико-експертних процедур.
Як вбачається із заочного висновку від 09.09.2020 №286, прийнятого Державною установою "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", МСЕК правомірно визнала ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІ групи. 
Разом з тим, оскаржуване рішення від 21.07.2025 містить протилежні висновки щодо відсутності підстав для встановлення інвалідності, що свідчить про суперечливість позиції відповідача та відсутність послідовності у його рішеннях та діях за непідтвердження будь-яких нових об`єктивних обставин, які могли вплинути на такі висновки. 
У оскаржуваному рішенні від 21.07.2025 відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення інвалідності позивачу з 19.01.2023. Фактично це означає перегляд правового статусу позивача за попередній період, протягом якого рішення МСЕК було чинним та породжувало відповідні правові наслідки. Разом з тим, з урахуванням вище наведених висновків, суд вважає спірне рішення експертної команди від 21.07.2025 необґрунтованим та протиправним, відтак воно підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.
Що стосується витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд повинен з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин можуть бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Встановлено, що до позовної заяви доданий договір про надання правничої допомоги №18 від 09.09.2025, додаток №1 до договору, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 22.12.2025, довідка про сплату коштів №340 від 22.12.2025. Зі змісту акта про надання послуг вбачається, що адвокатом виконані роботи з підготовки та подання позовної заяви, підготовки та подання інших документів, відтак загальна вартість послуг оцінюється у 8200 грн.
При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При вирішенні питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, а також із врахуванням рівня складності справи (справа не є складною, вимоги є типовими, судова практика є сталою) та виду провадження (спрощене без проведення судових засідань) суд приходить до висновку про можливість відшкодування вартості правничої допомоги, яка є пропорційною та необхідною, в сумі 4100 грн.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.
Визнати протиправним та скасувати рішення №ЦО-18102 від 21.07.2025, прийняте експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" за результатами перевірки рішення медико - соціальної експертної комісії про встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору 1064,96 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 4100 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України".
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 квітня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (пров. Феодосія Макаревського, 1А,м. Дніпро,Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49005 , код ЄДРПОУ - 03191673) 	

Головуючий суддя 		І.С. Козачок