Справа № 352/2963/25
Провадження № 2/352/406/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
Головуючого судді Кузьменка С.В.,
секретаря судового засідання Нетреб`яка М.І.,

розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»
до  ОСОБА_1 

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Юніт Капітал» (далі –Позивач) до ОСОБА_1 (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 29 901, 90 гривень та розгляд справи призначено на 29 січня 2026 року.
19 січня 2026 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення Відповідачеві поштового відправлення із позначкою «адресат відсутній».
29 січня 2026 року судове засідання відкладено на 10 березня 2026 року у зв`язку із відсутністю Відповідача.
10 березня 2026 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явилась.
Представник Позивача надіслав до суду заяву про проведення судового засідання без їх участі, не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою її реєстрації та розміщенням 30 січня 2026 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України.
При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання.
Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19.
При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог пункту 11 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 10 березня 2026 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
10 березня 2026 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 16 березня 2026 року.

ІІ. Стислий виклад позиції сторін
Позивач зазначає, що 04 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та Відповідачем укладено кредитний договір №162796 на суму 25 302 гривні у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
16 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» та Позивач уклали договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги за кредитними договорами.
Відповідно до реєстру прав вимоги №4 від 03 липня 2025 року до договору факторингу та акту приймання-передачі реєстру прав вимоги №4 від 03 липня 2025 року до договору факторингу до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача.
Станом на час пред`явлення позову Відповідачем допущена заборгованість перед Позивачем в сумі 31 501,90 гривень, яка складається з 18 837,65 гривень - заборгованості по кредиту, 10 363,25 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 701 гривень – заборгованість по комісії, 1600 гривень – заборгованість за штрафними санкціями.
Позивач не ставить питання про стягнення заборгованості за штрафними санкціями та просить у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь:
-заборгованість за Кредитним договором у розмірі 29 901,90 гривень, з яких: 18 837,65 гривень - заборгованості по кредиту, 10 363,25 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 701 гривень – заборгованість по комісії;
-судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2 422 гривень 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 гривень.
Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та відзив не надала.

ІІІ. Докази, досліджені судом
1.Правила надання коштів та банківських матеріалів у кредит ТОВ «ФК «Кредіплюс», відповідно до яких визначено порядок і умови надання кредитодавець грошових коштів у позику, права та обов`язки сторін.
2.Заява на видачу кредиту №100713202 від 04 грудня 2024 року, відповідно до якої Відповідач просить у ТОВ «ФК «Кредіплюс» видати їй кредит у розмірі 25 302 гривні.
3.Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» надає Відповідачу кредит у розмірі 25 302 гривні строком кредитування до 168 днів. Процентна ставка:270% річних, комісія становить 17 % від загальної суми кредиту.
4.Договір про споживчий кредит (публічна частина) редакція діє з 21 листопада 2023 року.
5.Договір про споживчий кредит №162796 від 04 грудня 2024 року, укладений між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та Відповідачем, згідно якого Відповідачеві надано кредит на суму 25 302 гривні (у розмірі 21 000,66 гривень у національній валюті на рахунок позивальника; 4301,34 гривні шляхом погашення заборгованості Відповідача за комісією) строком на 168 днів (дата повернення кредиту 21 травня 2025 року), процентна ставка складає 270 % річних, денна процентна ставка складає 0,5744% комісія складає 17% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Відповідача.
6.Графік платежів за кредитним договором №162796 від 04 грудня 2024 року, відповідно до якого станом на 21 травня 2025 року розрахована сума сплати відсотків у розмірі 20 101,80 гривень від суми кредиту у розмірі 25 302 гривні.
7.Виписка з особового рахунка за кредитним договором №162796 від 04 грудня 2024 року, відповідно до якого заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на 01 листопада 2025 року становить 31 501, 90 гривень, з яких: 18 837,65 гривень - заборгованості по кредиту, 10 363,25 гривень – заборгованості за відсотками за користування кредитом, 701 гривень – заборгованість по комісії.
8.Картка обліку виконання договору №162796 від 04 грудня 2024 року, відповідно до якої станом на 27 травня 2025 року заборгованість Відповідача складає 31 501,90 гривень, яка складається з 18 837,65 гривень - заборгованості по кредиту, 10 363,25 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 701 гривень – заборгованість по комісії, 1600 гривень – заборгованість за штрафними санкціями.
9.Перелік Позивачів з даними про транзакції щодо яких запитується інформація, відповідно до якої Відповідачу 09 грудня 2024 року за договором №162796 зараховано кошти у розмірі 21 000,66 гривень.
10.Договір факторингу №16042025 від 16 квітня 2025 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» зобов`язується відступити право грошової вимоги на користь Позивача за плату.
11.Реєстр прав вимоги №4 до Договору факторингу №16042025 від 16 квітня 2025 року, відповідно до якого Позивач отримав право вимоги до Відповідача в сумі заборгованості 31 501,90 гривень від ТОВ «ФК «Кредіплюс».
12.Платіжна інструкція в національній валюті від 09 липня 2025 року №506, відповідно до якої Позивач переказав кошти у розмірі 1 281 189,92 гривень на рахунок ТОВ «ФК «Кредіплюс» за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №16042025 від 16 квітня 2025 року.
13.Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги до Договору факторингу №16042025 від 16 квітня 2025 року, відповідно до якого кількість боржників за реєстром становить 887 в тому числі і до Відповідача.
14.Інформація, надана АТ «Ідея Банк», відповідно до якої Відповідачу 04 грудня 2024 року за реквізитами карти № НОМЕР_1 зарахований переказ в сумі 21 000, 66 гривень, код авторизації 106300 , RRN 433918413764.
15.Платіжна інструкція №1463404 від 04 грудня 2024 року, відповідно до якої Відповідачу на її рахунок зараховано кошти в сумі 21 000, 66 гривень, код авторизації 106300.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом
В ході судового розгляду встановлено, що 04 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та Відповідачем укладено кредитний договір на суму 25 302 гривень (у розмірі 21 000,66 гривень у національній валюті на рахунок позивальника; 4301,34 гривні шляхом погашення заборгованості Відповідача за комісією) строком на 168 днів (дата повернення кредиту 21 травня 2025 року), процентна ставка складає 270 % річних, денна процентна ставка складає 0,5744% комісія складає 17% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Відповідача (пункти ІІІ.1-ІІІ.6 цього Рішення).
На виконання умов Договору в цей же день ТОВ «ФК «Кредіплюс» надав Відповідачеві в кредит грошові кошти в сумі 21 000,66 гривень, що підтверджується інформацією, наданою банком та платіжною інструкцією (пункти ІІІ.14, ІІІ.15 цього Рішення).
Позивач набув право вимоги на підставі укладеного договору факторингу №16042025, що підтверджується договором, платіжною інструкцією та реєстром боржників (пункт ІІІ.10-ІІІ.13 Рішення).
Згідно із розрахунком, наданим Позивачем, станом на 01 листопада 2025 року заборгованість Відповідача за договором №162796 складає 31 501, 90 гривень, в тому числі: по тілу кредиту складає 18 837,65 гривень, заборгованість по відсотках 10 363,25 гривень та 701 гривня заборгованість по комісії (пункт ІІІ.7 цього рішення).
На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості.

V. Висновки суду
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків
Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем не виконано умови укладено кредитного Договору та не повернуто отримані кредитні кошти в сумі 21 00,66 гривень, а також не сплачено проценти за користування кредитом.
Факт отримання кредиту в сумі 21 00,66 гривень підтверджується кредитним договором, платіжною інструкцією, виданою АТ «Ідея Банк».

щодо розміру заборгованості за процентами
Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4528/16 ( пункти 81-85) що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Суд бере до уваги вищевказані висновки Верховного Суду та вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом може здійснюватися на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України виключно протягом строку дії договору.
При визначенні розміру процентів Суд звертає увагу, що укладений договір є договором споживчого кредитування.
Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у чинній редакції) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою відповідного змісту згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Відповідно до пункту 17 розділу IV Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів - 2,5 %;
протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Як встановлено в ході розгляду справи, кредитний договір укладено 04 грудня 2024 року із розміром процентної ставки за користування кредитом 0,5744 % від суми кредиту за кожен день строком на 168 днів.
Відповідач 04 грудня 2024 року отримав кошти у розмірі 21 000,66 гривень. 
Відповідно розмір нарахованих відсотків становить 20 265,47 гривень (168 дні * (21 000,66 гривень * 0,5744 %).
Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення відсотків у розмірі 10 363,25 гривень підлягають задоволенню.

Щодо стягнення комісії
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 701 гривня.

VI. Щодо судового збору
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень.
Позов задоволено в сумі 29200,90 гривень, що становить 97,65 % від суми заявлених вимог.
97,65 % від суми сплаченого судового збору становить 2365 гривень 47 копійок.
Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати, які складаються із судового збору, в сумі 2365 гривень 47 копійок.

VI. Щодо витрат на професійну правову допомогу
Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача було надано:
-договір від 10 вересня 2025 року про надання правничої допомоги між Позивачем та Адвокатським бюро, відповідно до якого Позивач доручає Адвокатському бюро надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах , передбачених цим договором;
-додаткова угода №25770873199 до договору від 11 вересня 2025 року, відповідно до якої Адвокатське бюро надає правовому допомогу по стягненню заборгованості за кредитним договором з Відповідача;
-Акт приймання-передачі наданих послуг, згідно якого Позивачеві надані послуги щодо: складення позовної заяви - 2 години; вивчення матеріалів справи – 2 години; надання усної консультації – 1 година, підготовка адвокатського запиту - 1 година. 
Загальна вартість наданих послуг складає 7000 (сім тисяч) гривень.
Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу відповідають критеріям вимог статті 141 ЦПК України.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов задоволено в сумі 29200,90 гривень, що становить 97,65 % від суми заявлених вимог.
Позивач заявив стягнення у розмірі 7 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
За таких обставин, витрати Позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню Відповідачем в розмірі 6836 гривень. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 133, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити частково в позові товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по комісії в розмірі 701 гривня.
В іншій частині позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором від 04 грудня 2024 року у сумі 29 200 (двадцять дев`ять тисяч двісті) гривень 90 (дев`яносто) копійок, з яких:
-18 837 (вісімнадцять тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок – заборгованість за тілом кредиту;
-10 363 (десять тисяч триста шістдесят три) гривні 25 (двадцять п`ять) копійок – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2365 (дві тисячі триста шістдесят п`ять) гривень 47 (сорок сім) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати, які складаються зі витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6836 (шість тисяч вісімсот тридцять шість) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ПОЗИВАЧ: товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43541163.

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя          Сергій КУЗЬМЕНКО