Справа № 175/6395/24
Провадження № 1-кп/175/373/24 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року с-ще Слобожанське Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12024052390000359 від 26 лютого 2024 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є інвалідом III групи, офіційно не працевлаштованого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;
-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ.

26 лютого 2024 року приблизно о 10:36 годин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний № НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині провулку Волинському смт. Ясногірка, Краматорського району Донецької області, в напрямку від вул. Братської до вул. Лівобережна. Разом з ОСОБА_4 в якості пасажиру на задньому сидінні перебувала його дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та її неповнолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Під час руху у вказаному напрямку ОСОБА_4 , проїжджаючи перехрестя з вул. Лесі Українки у смт. Ясногірка, Краматорського району, де діючи в порушення вимог п. 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:
п. 10.1 ПДР України «Перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
п. 12.1 ПДР України «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», 
не переконавшись у безпеці свого подальшого руху, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і мав їх передбачити, не приділив належної уваги тому, що його дії не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не прийняв вчасно необхідні і достатні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху й недопущенню виникнення небезпечної ситуації і її переростання в ДТП, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, здійснив маневр зміни напрямку керованого ним автомобіля та не впоравшись з керуванням транспортним засобом, виїхав за межі проїзної частини де в подальшому скоїв наїзд на опору ЛЕП.
B результаті даної дорожньо-транспортної події потерпілій ОСОБА_7 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому зовнішньої кістки правої гомілки без зміщення, який відносяться до тілесних ушкоджень середнього тяжкості, які потребує для свого загоєння довготривалого строк лікування понад 21 добу (більше 3-х тижнів).
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події та спричиненими ОСОБА_7 , тілесними ушкодженнями.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4  за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4  вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України. 
В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4  вину свою в скоєнні злочину, передбаченогоч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.
В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, надала суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі та призначити покарання відповідно до діючого законодавства, претензій морального та матеріального характеру не має, цивільний позов подавати не бажає.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Так, обвинувачений ОСОБА_4  офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не перебуває.
Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4  кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, призначивши обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкції статті (частини статті), з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

V Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Питання про зняття арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.
На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати: 
-на проведення судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/105-24/2647-ІТ від 23 квітня 2024 року в сумі 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 84 коп.), 
-на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-24/2380-ІТ від 19 квітня 2024 року в сумі 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 84 коп.), 
а всього на загальну суму 4543,68 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок три гривні 68 коп.).
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року у справі №175/3143/24 (провадження №1-кс/175/884/24), який був накладений в рамках кримінального провадження №12024052390000359 від 26.02.2024 року на транспортний засіб марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 – повернути законному власнику ОСОБА_9 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст вироку складено 07 квітня 2026 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1