ЄУН 387/1377/25
Номер провадження по справі 2/387/53/26

З АО ЧН Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року       селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі 
головуючого судді Солоненко Т. В.
із секретарем судового засідання      Косюг І.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина
Стислий виклад позиції позивача та відповідача
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 28.08.2025 надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №200296524 укладеним 22.06.2015, у розмірі 43162,48 грн.
Свій позов ТОВ "Діджи Фінанс" обґрунтовує тим, що 22.06.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський" та відповідачем укладено договір №200296524 щодо кредитування (кредитний договір). На виконання вказаного договору Банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 18477,16 грн., з встановленим строком користування з 22.06.2015 по 22.06.2018, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Між ПАТ «Банк Михайлівський" та ТОВ "Діджи Фінанс" 20.07.2020 укладено Договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Діджи Фінанс" перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором, сума боргу складає 32984,16 грн. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті відсотків, тому має заборгованість перед позивачем на суму 32984,16 грн, 3% річних у розмірі 2965,86 грн, збитки інфляційних втрат у розмірі 7212,46 грн, а всього на загальну суму 43162,48 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив проводити розгляд справи за без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився. При цьому суд зважає, що про дату, час і місце судового засідання останній повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Проте, поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». За наведеного, судова повістка у відповідності до ч.8ст.128,ч.1ст.131 ЦПК України, вважається врученою. Крім того судом 19.12.2025 опубліковано оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті «Судова влада України».
Процесуальні дії суду
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, ухвалою від 22.09.2025, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначив на 10.11.2025.
За наслідками судового засідання 10.11.2025 розгляд справи відкладено на 17.12.2025.
За наслідками судового засідання 17.12.2025 розгляд справи відкладено на 12.02.2026.
Суд, ухвалою від 12.02.2026, постановив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.
Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`явив, з огляду на положення ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
ІІ. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.10.2022, ТОВ «Діджи Фінанс» зареєстроване як юридична особа 27.11.2018, види економічної діяльності, 64.99 – надання інших фінансових послуг (основний) (а.с.37).
Судом встановлено, що 22.06.2015 ОСОБА_1 підписав заяву (оферту) № 200296524 якою запропонував Публічному акціонерному товариству «Банк Михайлівський» на умовах викладених у заяві, умовах надання та обслуговування платіжних карток банку, укласти з ним договір про надання та використання платіжної картки. Сума кредиту 18477,16 грн. Строк кредиту 1096 днів, з 22.06.2015 по 22.06.2018. Розмір процентної ставки за кредитом 0,0001% річних (а.с.17).
Позивачем надано анкету № 15635376 клієнта ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», в якій зазначено бажану суму кредиту 15000,00 грн та сума додаткових послуг 3477,16 грн; довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, в якій зазначено строк кредиту 36 місяців, сума кредиту 18477,16 грн, обов`язковий щомісячний платіж 1263,00 грн, процента ставка за кредитом 0,0001%; графік платежів до кредитного договору №200296524 від 22.06.2015 (а.с.18,21,22).

До позовної заяви долучено договір добровільного страхування життя держателя платіжних карток ПАТ "Банк Михайлівський" №NSK200269524, де страхувальником визначено ОСОБА_1 ; договір добровільного страхування життя за пакетом програм страхування "Персональний медичний помічник" РМР 200296524, де страхувальником зазначено ОСОБА_1 ; договір добровільного страхування від нещасних випадків №S200296524 укладеного 22.06.2015 (а.с.23-26) .
З виписки по особовим рахункам ОСОБА_1 , що сформована ПАТ «Банк Михайлівський» 23.07.2025, у останього наявна заборгованість за період з 23.05.2016 по 27.07.2020 в розмірі 32984,16 грн. (а.с.31).
20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA -ЕА-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020. За цим Договором в порядку та на умовах, що визначені в Договорі, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників божників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (а.с.11,12).
Згідно платіжного доручення №25 від 09.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало на рахунок ПАТ «Банк Михайлівський» 5307308,39 грн, призначення платежу: "протокол №UA -ЕА-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020" (а.с.13).
Згідно з додатку №1 до Договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №200299534 від 30.06.2015 (а.с.32,33).
Вказане підтверджується також постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої ТОВ «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський».
Також позивачем додано копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області про закінчення виконавчого провадження ПВ 66483131 від 29.12.2022 та копію постанови приватного виконавця округу м. Київ про закінчення виконавчого провадження ПВ 66491947 від 17.01.2023 про виконання зазначеного вище рішення (наказу № 910/11298/16 виданого 12.07.2021) (а.с.14,15).
Відповідно до наданого ТОВ «Діджи Фінанс» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 200296524 від 22.06.2015, борг ОСОБА_1 становить 43162,48 грн, що складається з: суми боргу - 32984,16 грн, інфляційних втрат за період 25.02.2019 – 23.02.2022 – 7212,46 грн, 3% річних -2965,86 грн (а.с.28).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Договір № 200296524 від 22.05.2015 щодо кредитування підписаний сторонами, у встановленому законом порядку недійсним не визнаний, сторони визначили всі йогої істотні умови, а тому, саме з 22.05.2015 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.
Поряд з цим, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Таким чином, відступлення права грошової вимоги до відповідача та набуття такого права ТОВ «Діджи Фінанс» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.
На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Разом із тим, суд зауважує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Таким чином, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Також, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15ц, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц та від 15.01.2025 у справі № 753/16762/15-ц.
Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.
Суд зауважує, що надана позивачем виписка з карткового рахунку відповідача сформована починаючи з 23.05.2016 (розпочаті 04.11.2019), а не від дати операційного дня, тобто 22.06.2015, що є майже на чотири роки пізніше. Тож, перерахування коштів від першого кредитора до позичальника нічим не підтверджена. Окрім того, виписка сформована не у хронологічному порядку і не містить обов`язкових відомостей щодо відсоткової ставки та тіла кредиту на яку нараховуються відсотки. Наявна ж інформація не підтверджує, яку суму коштів отримав відповідач в межах встановленого кредитного ліміту, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, яка частина тіла кредиту та відсотків не була сплачена стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування.
Також, не додано розрахунку заборгованості за вказаним договором складеної первісним кредитором.
З огляду на наведене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №200296524 від 22.06.2015 у розмірі - 32984,16 грн, і як наслідок 7212,46 грн інфляційних втрат та 2965,86 грн 3% річних, як похідних вимог.
Доданий витяг з додатку №1 до договору №7_БМ про відступлення права вимоги від 20.07.2020, у якому зазначено, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №200296524 від 22.06.2015, загальний розмір заборгованості 32984,16 грн не є первинним документом на підтвердження наявності заборгованості відповідача.
За наведених обставин, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами підтвердження обставин, на які він посилається. Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності достатті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи результат розгляду справи, судовий збір та витрати на правову допомогу слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.11,81,263,509-512,514,519 ЦК України, керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265,280-284 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №200296524 укладеним 22.06.2015, у розмірі 43162,48 грн.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс"  (04112, місто Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ 42649746);
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО