ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"13" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/4551/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.
при секретарі судового засідання Задорожному А.О.

за участі представників:
від позивача - не з?явився;
від відповідачів - не з?явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:
за позовом Акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; код ЄДРПОУ 14305909);
до відповідачів 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" (вул. Богородицька, буд. 127, м. Херсон, 73025; код ЄДРПОУ 22745858);
2.  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 );
про солідарне стягнення 1 011 373,22 грн,

1. Суть спору.
12.11.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 1 011 373,22 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ АФ "ЮГАГРОСЕРВІС" умов укладеного між сторонами Кредитного договору №011/89811/01336175 від 23.12.2021 в частині своєчасного проведення кредитних платежів та неналежним виконанням ОСОБА_1 умов Договору поруки №156769/89811/328351 від 23.12.2021.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
Ухвалою суду від 17.11.2025 було відкрито провадження у справі №916/4551/25 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 11.12.2025 о 15:00.
08.12.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№39091/25).
Ухвалою суду від 09.12.2025 було задоволено клопотання позивача про участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні 11.12.2025, за участі представника позивача, суд без оформлення окремого документу постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 12.01.2026 о 16:00.
У судовому засіданні 12.01.2026, за участі представника позивача, суд без оформлення окремого процесуального документу постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 09.02.2026 о 14:00.
У судовому засіданні 09.02.2026 суд без оформлення окремого процесуального документу постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 09.03.2026 о 15:30.
У судовому засіданні 09.03.2026, за участі представника позивача, суд без оформлення окремого процесуального документу оголосив перерву в розгляді справи по суті до 13.04.2026 о 14:30.
13.04.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд без участі представника (вх.№12526/26).
У судовому засіданні 13.04.2026, суд проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі та відклав складення повного рішення на строк до 23.04.2026.

3. Аргументи учасників справи.
3.1. Аргументи Акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК".
В якості обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що внаслідок невиконання ТОВ Агропромислова фірма «ЮГАГРОСЕРВІС» умов Кредитного договору №011/89811/01336175 від 23.12.2021 в частині повного та своєчасного повернення суми наданих кредитних коштів за відповідачем -1 утворилася заборгованість, яка станом на момент звернення із позовом до суду становить 1 011 373,22 грн, з яких 939 968,34 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 71 404,88 грн. - прострочені проценти.
Також позивач вказує, що внаслідок невиконання свого обов`язку ТОВ Агропромислова фірма «ЮГАГРОСЕРВІС» у ОСОБА_1 як поручителя ТОВ Агропромислова фірма «ЮГАГРОСЕРВІС» за Договором поруки №156769/89811/328351 від 23.12.2021, виник солідарний обов`язок із відповідачем-1 на повернення суми заборгованості.
У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути солідарно з ТОВ Агропромислова фірма «ЮГАГРОСЕРВІС» та ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №№011/89811/01336175 від 23.12.2021 в розмірі 1 011 373,22 грн.

3.2. Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" та ОСОБА_1 .
Про відкриття провадження у справі та її подальший розгляд відповідачів було повідомлено шляхом направлення копій ухвал суду на зареєстровану адресу відповідача-1 та на зареєстровану адресу місцяпроживання відповаідача-2.
Водночас ухвали суду отримані відповідачами не були та повернулися до Господарського суду Одеської області з відміткою про повернення, у зв`язку з відсутністю адресатів за вказаною адресою.
Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (зі змінами), рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання поштових відправлень, під розпис. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
Рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою Судова повістка, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто поштовим відділенням зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019 у справі №915/1015/16.
Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.
Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідачів, суд вважає, що ТОВ Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" та ОСОБА_1 належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без їхньої участі.
З огляду на ненадання відповідачами відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відтак суд вирішує спір, який виник між АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" та ТОВ Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" та ОСОБА_1 за наявними матеріалами.

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.
23.12.2021 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», як Кредитором, та ТОВ Агропромислова фірма «ЮГАГРОСЕРВІС», як Позичальником, укладено Кредитний договір №011/89811/01336175, відповідно до п. 1.1 якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 920 000,00 грн, а Позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що кінцевий термін надання кредиту - 23.03.2022 - становить останній день, коли Позичальник може звернутися до Кредитора з метою отримання кредиту.
Відповідно до п. 1.3 Договору, кінцевий термін погашення кредиту - 23.12.2022 або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4 або статті 8 Договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого Позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за Договором в повному обсязі).
За пунктом 1.4 Договору, кредит надається Позичальнику на - Пневматична сівалка точного висіву, Kosma TRM, 2021 року випуску, Договір купівлі продажу №41/66270 від 15.12.2021.
Згідно з п. 2.1 Договору, протягом строку фактичного користування кредитом до кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного пунктом 1.3 Договору включно Позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати Кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 13% річних. Розмір процентної ставки може змінюватися в порядку та випадках, передбачених цим договором.
У пункті 2.2 Договору закріплено, що у випадку неповернення кредиту в кінцевий термін погашення кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитору проценти, що розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 13% річних та нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом (в т.ч. простроченої) з дня, наступного за кінцевим терміном погашення кредиту до дня фактичного погашення кредиту.
Приписами п. 2.3 Договору передбачено, що нарахування процентів за кредитом здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості за кредитом / простроченої заборгованості за договором протягом всього строку користування кредитом / наявності простроченої заборгованості. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту (траншу) та не враховується день погашення кредиту/простроченої заборгованості в повному обсязі.
Пунктом 2.4 Договору погоджено, що розмір процентної ставки, за якою позичальник сплачує кредитору проценти за фактичне користування кредитом до настання кінцевого терміну погашення кредиту, збільшується на 200 базисних пунктів при кожному невиконанні або неналежному виконанні позичальником будь-якої з умов, передбачених пунктом 3.5 та/або пунктом 4.2, та/або пунктом 6.1, та/або пунктом 6.4, та/або підпунктом 7.1.1, та/або підпунктом 8.1.4 договору. Зазначене збільшення процентної ставки по кредиту застосовується починаючи з першого банківського дня календарного місяця, наступного за місяцем, в якому кредитору стало відомо про настання обставини, визначеної першим абзацом цього пункту договору (дата змін). Підвищення процентної ставки відповідно до цього пункту договору не є зміною умов договору в односторонньому порядку та така зміна процентної ставки не потребує укладення додаткової угоди до договору. На розсуд кредитора збільшення процентної ставки за кредитом згідно з умовами цього пункту договору може не застосовуватись.
Положеннями п. 2.6 Договору визначено, що кредитор зобов`язаний письмово повідомити Позичальника про зміну процентної ставки. Позичальник сплачує проценти відповідно до нової процентної ставки, починаючи з відповідної дати зміни процентної ставки. 
Відповідно до п. 3.2 Договору, на умовах Договору, після виконання Позичальником обов`язкових умов, зазначених в пункті 3.1 Договору, на підставі письмової заяви Позичальника про надання кредиту (траншу). Кредитор зобов`язується в межах ліміту надати кредит (транш) шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у кредитора, для подальшого використання згідно з цільовим призначенням.
За умовами п. 3.3 Договору, мінімальний розмір частини кредиту (траншу) не може бути меншим ніж 50000,00 грн.
Пунктом 4.1 Договору встановлено, що виконання зобов`язань Позичальника, що виникають (у т.ч. виникнуть у майбутньому) за Договором, забезпечується:
4.1.1 заставою: 
- обладнання: Пневматична сівалка точного висіву. KOSMA TRM, серійний номер KHUA 1043P30C00006, інвентарний номер - , яке розташовано за адресою: 75641, Херсонська обл., Голопристанський р-н., селище Чорноморське, вул. Гагаріна, буд. -, та на момент укладення Договору належить Позичальнику на праві власності.
4.1.2 порукою відповідно до договору поруки який повинен бути укладений після укладення Договору але до дня надання Кредиту за Договором, між Кредитором і Поручителем ОСОБА_1.
4.1.3. будь-якими іншими договорами забезпечення, що вчинені на користь Кредитора протягом днів з строку дії Договору.
Відповідно до п. 5.1 Договору, Позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному договором.
Умовами п. 5.2 Договору закріплено, що протягом визначеного графіком періоду позичальник зобов`язаний привести розмір заборгованості за кредитом у відповідність до розміру, що не перевищує ліміт, встановлений графіком на відповідний період. Для цього позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитом у розмірі, що визначається як різниця між фактичною сумою заборгованості за кредитом та лімітом, встановленим на наступний період, не пізніше дня закінчення дії поточного періоду. Якщо останній день періоду не є банківським днем позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за кредитом не пізніше останнього банківського дня, що передує останньому дню періоду.
Позичальник зобов`язаний з періодичністю, визначеною цією статтею договору та графіком, здійснювати погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів, пені шляхом перерахування грошових коштів на рахунок погашення (п. 5.5 Договору).
Згідно з п. 5.9 Договору, вимоги Кредитора щодо погашення заборгованості підлягають задоволенню в залежності від терміну виникнення заборгованості за договором у такій черговості:
- сплата пені, штрафу за договором;
- сплата прострочених нарахованих процентів;
- погашення простроченої заборгованості за кредитом;
- плата нарахованих процентів;
- погашення поточної заборгованості за кредитом;
- сплата інших платежів, передбачених договором та/або договорами забезпечення.
При цьому кредитор на власний розсуд має право направити грошові кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості, зокрема, на погашення простроченої заборгованості за договором, у разі її наявності.
Позичальник надає кредитору право самостійно приймати рішення щодо встановлення іншої черговості погашення заборгованості. За запитом позичальника кредитор інформує позичальника про застосовану черговість погашення заборгованості.
Положеннями п. 5.11 Договору визначено, що на підставах та з наслідками, визначеними статтею 528 Цивільного кодексу України, зобов`язання позичальника за договором щодо погашення заборгованості не є нерозривно пов`язаними з особою позичальника та можуть бути виконані як самим позичальником, його правонаступниками, так і будь-якою третьою особою. Таке виконання повинно здійснюватися в порядку, строки та на умовах, визначених договором або за окремою домовленістю кредитора та третьої особи. З моменту прийняття кредитором від третьої особи виконання грошового зобов`язання за договором згідно з умовами цього пункту договору, відповідне грошове зобов`язання позичальника вважається виконаним за його згодою, належним чином.
У пункті 11.1 Договору погоджено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених договором, сторони несуть відповідальність згідно з законодавством України та положеннями договору. До регулювання правовідносин, які неврегульовані договором, застосовуються відповідні норми законодавства України.
Згідно з п. 11.2 Договору, за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором - пеню в розмірі 2 % річних від суми простроченого платежу. Керуючись ст. 232 Господарського кодексу України, сторони погодили, що нарахування пені за прострочення виконання грошових зобов`язань за договором не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним, і по день, що передує дню виконання позичальником простроченого зобов`язання. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого (порушеного/невиконаного) зобов`язання.
Пунктом 12.1 Договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором. При підписанні документів щодо виконання, зміни, припинення договору сторони визнають обов`язковим скріплення підписів уповноважених осіб печаткою відповідної сторони, від імені яких діють такі особи.
Відповідно до п. 12.7 Договору, всі додатки до договору, а також додаткові угоди до нього, є невід`ємними частинами договору.
Даний Кредитний договір підписаний представниками сторін та скріплений відтиском їх печаток.
Також у матеріалах справи наявний Додаток №1 Договору, яким сторони встановили, що погашення заборгованості з кредиту за Кредитним договором №011/89811/01220252 від 16.09.2021 здійснюється згідно з графіком зниження ліміту, який є наступним:
з 23.12.2021 по 23.08.2022 - 920 000,00 грн;
з 24.08.2022 по 23.09.2022 - 690 000,00 грн;
з 24.09.2022 по 23.10.2022 - 460 000,00 грн;
з 24.10.2022 по 23.12.2022 - 230 000,00 грн.
При цьому відповідно до п. 2 Додатку №1 до договору сума неповернутої заборгованості за кредитом, що перевищує ліміт згідно з графіком зменшення ліміту, вважається простроченою заборгованістю позичальника.
Також, як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2021 Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», як Кредитором, та ОСОБА_1 , як Поручителем, укладено Договір поруки №153249/89811/328351 (далі - Договір поруки), пунктом 1.1 якого передбачено, що Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за цим договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо.
Відповідно до п. 1.2 Договору, поруки Поручитель відповідає перед кредитором за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.
За умовами п. 1.3 Договору поруки, без додаткового отримання попередньої згоди поручителя (у тому числі без додаткового повідомлення поручителя та без укладання додаткових угод до договору), підписанням цього договору поручитель надає свою згоду на поширення поруки на будь-які зміни до основного договору, внаслідок яких може бути збільшено розмір його відповідальності перед кредитором, в тому числі внаслідок: 
- збільшення розміру будь-якого з забезпечених зобов`язань (наприклад, збільшення розміру кредиту, в т.ч. на суму нарахованих та несплачених процентів (капіталізація процентів), збільшення розміру процентів) або продовження строку виконання будь-якого з забезпечених зобов`язань; 
- доповнення основного договору новими зобов`язаннями позичальника щодо сплати будь-яких платежів на користь кредитора; 
- зміни будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за кредитними операціями; 
- доповнення основного договору будь-якими зобов`язаннями позичальника, невиконання яких може призвести до направлення вимоги про дострокове погашення забезпечених зобов`язань.
Положеннями п. 1.4 Договору поруки погоджено, що Поручитель погоджується та зобов`язується солідарно відповідати за виконання забезпечених зобов`язань правонаступниками/спадкоємцями Позичальника.
Приписами п. 2.1 Договору поруки встановлено, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань Кредитор набуває права вимагати від Поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а Поручитель - зобов`язаний виконати вимоги Кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за забезпеченими зобов`язаннями. 
Згідно з п. 2.2 Договору поруки, Поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань протягом 10 календарних днів з дати відправлення кредитором відповідної вимоги та в обсязі, зазначеному в такій вимозі (вимога). Єдиною підставою для визначення Кредитором у вимозі розміру забезпечених зобов`язань, що підлягають виконанню Поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань позичальника перед кредитором за основним договором. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Кредитор має право направляти вимоги поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання забезпечених зобов`язань.
Пунктом 2.6 Договору поруки встановлено, що на підставах та з наслідками, що визначені статтею 528 Цивільного кодексу України, Поручитель має право за власною ініціативою здійснювати повне або часткове виконання забезпечених зобов`язань позичальника, у тому числі до настання або до закінчення строків їх виконання за основним договором. Кредитор приймає таке виконання при дотриманні кожної з наступних умов: 
- позичальник або поручитель виконали умови основного договору щодо порядку здійснення дострокового виконання забезпечених зобов`язань (зокрема, направлення попереднього повідомлення та/або сплата комісій за дострокове погашення); 
- кредитор отримав письмову згоду позичальника на дострокове виконання поручителем забезпечених зобов`язань із зазначенням їх виду та розміру.
Між тим п. 3.1 Договору поруки передбачено, що Поручитель засвідчує і гарантує, що:
- Поручитель має необхідний обсяг дієздатності та правоздатності для укладення то виконання цього договору, умови цього договору не суперечать жодним положенням договорів, укладених поручителем з іншими особами, або положенням інших правочинів, дія яких поширюється на поручителя (підп. 3.1.1);
- Поручитель належним чином і в повному обсязі ознайомлений з положеннями основного договору та договорів, що забезпечують його виконання, цілком розуміє їх зміст і будь-яке посилання в тексті цього договору на основний договір чи окремі його положення є достатньою підставою вважати, що ці положення застосовуються рівною мірою до виконання прав і обов`язків сторін за цим договором (підп. 3.1.2);
- Поручитель володіє всією необхідною інформацією про Позичальника, його правовий статус та фінансовий стан, у т.ч. щодо його спроможності здійснювати виконання забезпечених зобов`язань, а також має всі можливості для самостійного, без участі Кредитора, отримання інформації щодо стану виконання Позивальником забезпечених зобов`язань (підп. 3.1.3).
У п. 5.1 Договору поруки встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України то положень цього договору. До регулювання правовідносин, які не врегульовані цим договором, застосовуються відповідні норми чинного законодавства України.
За умовами п. 5.3 Договору поруки Поручитель, на вимогу кредитора, сплачує останньому за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за цим договором - пеню, в розмірі 2% річних від суми простроченого платежу. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним, і по день, що передує дню виконання Поручителем простроченого зобов`язання в повному обсязі. Пеня підлягає сплаті після отримання Поручителем відповідної письмової вимоги, на зазначені в цій вимозі рахунки та в визначені вимогою строки.
Пунктом 5.4 Договору поруки визначено, що до правовідносин, пов`язаних з укладенням цього договору, додаткових угод до нього та визнанням договору/додаткових угод до нього недійсними, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. До всіх інших правовідносин, в т.ч. пов`язаних з виконанням поручителем зобов`язань за договором, застосовується строк позовної давності тривалістю у п`ять років.
У п. 6.1 Договору поруки закріплено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печаткою Кредитора. Цей договір укладено у двох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін.
Положеннями п. 6.2 Договору поруки сторони погодили, що строк поруки, що встановлена договором, за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 (п`ять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання. Порука для відповідного забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо кредитор у межах цього строку пред`явив вимогу до поручителя. Сторони погодили, що строк поруки для забезпечених зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, обчислюється окремо по кожній його частині починаючи від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідної частини такого забезпеченого зобов`язання.
Згідно з п. 6.3 Договору поруки, розірвання та зміни до договору оформлюються у вигляді додаткових угод, які підписуються сторонами, якщо інше не передбачено договором. Всі додаткові угоди до договору є невід`ємною частиною цього договору. Встановлена договором порука поширюється на відносини сторін, які виникають та/або продовжують існувати після ухвалення рішення про стягнення заборгованості.
Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості по Кредитному договору, нарахування за Договором здійснювалися по 23.12.2022, всього нараховано відсотків на суму 118 897,60 грн, та станом на 27.10.2025 заборгованість за кредитом становить 939 968,34 грн та за відсотками 71 404,88 грн.
Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку ТОВ «Агропромислова фірма «ЮГАГРОСЕРВІС» за Кредитним договором здійснювалося погашення заборгованості , з яких позивачем в рахунок погашення нарахованих відсотків враховано 47 492,72 грн, та в рахунок погашення суми кредиту на суму 9 174,79 грн.
27.10.2025 Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» звернулося до ОСОБА_1 з листом-вимогою №188/2/750 від 27.10.2025 про погашення заборгованості за кредитним договором №011/89811/01336175 від 23.12.2021, в якій вимагало виконати зобов`язання негайно, але не пізніше 10 календарних днів з дати направлення даної вимоги, а саме погасити заборгованість у сумі 1 011 373,22 грн з яких: 939 968,34 грн - заборгованість за кредитом; 71 404,88 грн - заборгованість за відсотками.
Як вбачається з матеріалів справи, вказану вимогу від 27.10.2025 було направлено на адресу місця проживання ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, про що свідчать копії опису вкладення у цінний лист №0113500337485, фіскального чеку від 27.10.2025 та поштової накладної №0113500337485, а також на адресу електронної пошти та ОСОБА_1 зазначену у п. 6.4 Договору поруки - ІНФОРМАЦІЯ_2 
Між тим матеріали справи доказів надання відповіді та виконання даної вимоги не містять.

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.
За змістом статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В силу приписів ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Статтею 1055 ЦК України унормовано, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як було встановлено судом, позивач свої зобов`язання за Кредитним договором №011/89811/01336175 від 23.12.2021 виконав належним чином, перерахувавши 29.12.2021 ТОВ Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" кредитні кошти у розмірі 920 000,00 грн, що підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС", призначення платежу - згідно КД №011/89811/01336175 від 23.12.2021 та ЛК №201 від 29.12.2021 на придбання сівалки зг. Дог. №41/66 270 від 15.12.2021.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» унормовано, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.2003 за №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 за №75.
Відтак із вищенаведених норм законодавства, суд доходить висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, КГС ВС у постанові від 20.07.2023 по справі №910/15194/20 (п.56-59) дійшов такого ж висновку.
Таким чином суд зазначає що вказаними матеріалами справи підтверджується надання відповідачу суми кредиту в розмірі 920 000,00 грн.
Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку ТОВ Агропромислова фірма «ЮГАГРОСЕРВІС» за Кредитним договором здійснювалося погашення заборгованості, з яких позивачем в рахунок погашення нарахованих відсотків враховано 47 492,72 грн, та в рахунок погашення суми кредиту на суму 9 174,79 грн.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до приписів ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України, припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Так Кредитним договором визначено, що ТОВ Агропромислова фірма «ЮГАГРОСЕРВІС» зобов`язане погашення заборгованості за кредитом до 23.12.2022 включно та здійснювати загальне погашення кредиту за Графіком, який є Додатком №1 до Кредитного договору.
Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" свої зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами не виконало, внаслідок чого у відповідача-1 станом на 27.10.2025 утворилась заборгованість по тілу кредиту в розмірі 939 968,34 грн та заборгованість по відсотках у розмірі 71 404,88 грн.
Суд зазначає, що з наданих позивачем виписки по банківському рахунку та розрахунку заборгованості по Кредитному договору вбачається, що АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» враховано в якості погашення заборгованості по кредиту суму 9 174,79 грн, а також 15.06.2022 було проведено реструктуризацію (капіталізовано) суму заборгованості відповідача-1 по відсоткам в розмірі 29 143,13 грн та враховано дану суму в заборгованість по кредиту, у зв`язку з чим розмір заборгованості за кредитом становить суму 939 968,34 грн.
Також як було встановлено судом, позивачем нараховано до сплати ТОВ Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" проценти за користування кредитом в розмірі 118 897,60 грн за період з 29.12.2021 по 23.12.2022, з яких ТОВ Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" було погашено лише 47 492,72 грн.
Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включно зі сплатою основного боргу, процентів, неустойки, від шкодування збитків, крім випадків, коли поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України).
Отже, Договором поруки №156769/89811/328351 від 23.12.2021 ОСОБА_1 забезпечено виконання ТОВ Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" зобов`язання за Кредитним договором №011/89811/01336175 від 23.12.2021.
Статтею ст. 543 ЦК України визначено, що кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо.
Отже, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителя кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.
Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Жодної з підстав для припинення дії Договору поруки №080/071/1058883 від 28.09.2020, визначених ст. 559 ЦК України, матеріали справи не містять.
На момент розгляду справи ТОВ Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" як позичальником за Кредитним договором №011/89811/01336175 від 23.12.2021, як і ОСОБА_1 як поручителем за Договором поруки №№156769/89811/328351 від 23.12.2021 заборгованості перед АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» погашено не було.
Також відповідачі під час розгляду справи своїх заперечень, та зокрема свого контррозрахунку суми заборгованості заявленої до стягнення, до суду не надали.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п.29). Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" своєму рішенні від 18.07.2006 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку що позовні вимоги Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» до ТОВ Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 1 011 373,22 грн є обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд -
УХВАЛИВ:
1.Позов задовольнити.
2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" (вул. Богородицька, буд. 127, м. Херсон, 73025; код ЄДРПОУ 22745858) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; код ЄДРПОУ 14305909) заборгованість за кредитом у розмірі 939 968/дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім/грн 34 коп. та заборгованість за відсотками в розмірі 71 404/сімдесят одна тисяча чотириста чотири/грн 88 коп.
3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова фірма "ЮГАГРОСЕРВІС" (вул. Богородицька, буд. 127, м. Херсон, 73025; код ЄДРПОУ 22745858) на користь Акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; код ЄДРПОУ 14305909) 6 068/шість тисяч шістдесят вісім/грн 24 коп. витрат зі сплати судового збору.
4.Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; код ЄДРПОУ 14305909) 6 068/шість тисяч шістдесят вісім/грн 24 коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 23 квітня 2026 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська