ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/2814/15	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя О.В. Зварич
судді І.Ю. Панова
В.О. Ржепецький,
секретар судового засідання Р.А. Пишна,
розглянув у судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗРЕМБУД-1» б/н від 27.02.2026 року (вх. № 01-05/578/26 від 02.03.2026 року) та Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за вих.№22066 від 09.03.2026 року (вх. № 01-05/685/26 від 10.03.2026 року)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.02.2026 року (суддя О.Ф.Стороженко)
за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “НАФТОГАЗРЕМБУД-1” на дії державного виконавця та заявою про визнання Наказу Суду таким, що не підлягає виконанню
у справі № 914/2814/15
за позовом: Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Західукргеологія”
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “НАФТОГАЗРЕМБУД-1” (надалі ТзОВ “НАФТОГАЗРЕМБУД-1”)
про стягнення заборгованості в загальній сумі 1776421,85 грн,
за участю:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: П`ятковський А.П. – адвокат (довіреність б/н від 02.07.2024 року);
від виконавчої служби: державний виконавець Бляхар Є.П. – відсутні документи, передбачені статтею 56 ГПК України
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії “Надра України” “Західукргеологія” звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ “НАФТОГАЗРЕМБУД-1” про стягнення заборгованості в загальній сумі 1776421,85 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.11.2015 року у цій справі частково задоволено позов. Стягнуто з ТзОВ “НАФТОГАЗРЕМБУД-1” на користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Західукргеологія” 1209400,00 грн основного боргу, 525836,36 грн інфляційних втрат, 23657,85 грн трьох відсотків річних та 35177,88 грн судового збору. В решті позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 року апеляційну скаргу ТзОВ “НАФТОГАЗРЕМБУД-1” залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 02.11.2015 року без змін.
25.02.2016 року судом видано Наказ про примусове Рішення від 02.11.2015 року.
Короткий зміст скарги на дії державного виконавця
18.12.2025 року відповідач подав до Господарського суду Львівської області скаргу на дії державного виконавця (вх.№5489/25 від 19.12.2025 року), в якій просив: визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Домашевич Х.В. від 08.12.2025 у виконавчому провадженні №79760986, а саме: - постанову від 08.12.2025 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 у справі №914/2814/15 про примусове виконання рішення; - постанову від 08.12.2025 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою для Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 469,00 грн.; - постанову від 08.12.2025 про стягнення виконавчого збору, якою з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» стягнуто виконавчий збір у розмірі 179407,20 грн.; - постанову від 08.12.2025 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» у сумі 1973948,29 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Домашевич Х.В. від 09.12.2025 у виконавчому провадженні № 79760986 про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1»: 1)MAN, реєстраційний номер BC1597OH, VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 ; 2) MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/ номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 .
Також у даній скарзі відповідач просив визнати наказ Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 у справі №914/2814/15 про примусове виконання рішення таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування скарги на дії державного виконавця відповідач (боржник) покликається на те, що постановою головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.01.2023 було закінчено виконавче провадження № 59921946 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області № 914/2814/15 від 25.02.2016 про стягнення з ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» на користь ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» 1209400,00 грн – основного боргу, 525836,36 грн - інфляційних витрат, 23657,85 грн - трьох відсотків річних та 35177,88 грн- судового збору. Також постановою головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.01.2023 було закінчено виконавче провадження № 62987660 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області № 914/2814/15 від 25.02.2016 про стягнення з ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» на користь ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» 1209400,00 грн основного боргу, 525836,36 грн інфляційних витрат, 23657,85 грн трьох відсотків річних та 35177,88 грн судового збору.
Підставою для винесення постанов від 16.01.2023 року і закінчення виконавчих проваджень № 59921946 та № 62987660 був п. 13 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону.
За доводами скарги, будь-які випадки, які передбачали б можливість знову розпочати виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області №914/2814/15 від 25.02.2016 року та/або знову розпочати виконавче провадження після його закінчення на підставі п. 13 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», сам Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає.
Натомість, постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Домашевич Х.В. від 08.12.2025 відкрито виконавче провадження №79760986 з виконання наказу Господарського суду Львівської області № 914/2814/15 від 25.02.2016, тобто виконавче провадження розпочато знову.
Заявник стверджує, що у державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Домашевич Х.В. були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області № 914/2814/15 від 25.02.2016, а тому постанова державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Домашевич Х.В. від 08.12.2025 про відкриття виконавчого провадження №79760986, є протиправною.
За доводами заявника у протиправно відкритому виконавчому провадженні №79760986 державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Домашевич Х.В. винесено ряд інших постанов, які в силу протиправності самого виконавчого провадження №79760986 також є протиправними, а саме: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника та розшук майна боржника. 
В обґрунтування вимоги щодо визнання наказу Господарського суду Львівської області № 914/2814/15 від 25.02.2016 таким, що не підлягає виконанню, заявник зазначає, що лише в цьому випадку може бути припинено безконечну практику подання ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» наказу суду до виконання і безконечні спроби органу ДВС виконати його з порушенням вимог чинного законодавства.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.02.2026 року у справі №914/2814/15 задоволено скаргу на дії ДВС. Визнано протиправними та скасовано Постанови Державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Домашевич Х.В. у виконавчому провадженні №79760986, а саме: Постанову від 08.12.2025 року про відкриття виконавчого провадження з виконання Наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15 (про примусове виконання Рішення); Постанову від 08.12.2025 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; Постанову від 08.12.2025 року про стягнення виконавчого збору; Постанову від 08.12.2025 року про арешт коштів боржника; Постанову від 09.12.2025 року про розшук майна Боржника. Відмовлено у задоволенні Заяви про визнання Наказу Суду від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15 таким, що не підлягає виконанню.
Ухвала суду мотивована тим, що факт винесення Франківським відділом ДВС у м.Львові Постанов (від 16.01.2023 року) про закінчення Виконавчих проваджень №59921946 та №62987660 з виконання Наказу Суду зумовлює відсутність правових підстав для відкриття виконавчого провадження з виконання такого Наказу.
Суд констатував, що Франківський відділ ДВС у м.Львові, незважаючи на норму ч.1 ст.40 Закону «Про виконавче провадження», прийняв для виконання поданий Стягувачем Наказ Суду та Постановою від 08.12.2025 року відкрив Виконавче провадження №79760986.
Місцевий господарський суд прийшов до висновку, що наявність факту прийняття органом ДВС рішення про відкриття Виконавчого провадження всупереч нормі ч.1 ст.40 Закону «Про виконавче провадження» зумовлює наявність підстави для визнання протиправною та скасування Постанови від 08.12.2025 року про відкриття Виконавчого провадження №79760986.
Також суд першої інстанції виснував, що визнання протиправною та скасування Постанови органу ДВС про відкриття Виконавчого провадження №79760986 зумовлює наявність підстав для визнання протиправними та скасування і всіх Постанов (зазначених в прохальній частині скарги), винесених у такому провадженні.
Також суд зазначив, що підстави для визнання Наказу Суду від 25.02.2016 року таким, що не підлягає виконанню, відсутні, так як: (1) згідно з нормою ч.2 ст.328 ГПК України, виконавчий документ підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, якщо обов`язок боржника відсутній у зв`язку з його припиненням або з інших підстав; (2) грошове зобов`язання боржника зі сплати коштів, яке встановлено рішенням суду від 02.11.2015 року у даній справі №914/2814/15 (на виконання якого видано наказ) не виконано; (3) рішення суду, згідно з нормами статей 18, 326 ГПК України, є обов`язковим до виконання; (4) відсутні правові підстави для визнання «відсутнім у Боржника грошового зобов`язання», зазначеного у рішенні (та наказі) суду; (4) відсутність правових підстав для повторного відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду не зумовлює відсутності грошового (цивільного) зобов`язання боржника, встановленого рішенням суду; (5) відсутність грошового (цивільного) зобов`язання може виникнути лише на підставі норм законодавства, що регулюють зобов`язальні відносини сторін; (6) норми Закону «Про виконавче провадження» регулюють лише порядок здійснення примусового виконання виданих судом виконавчих документів, а не зобов`язальні відносини сторін, які виникають на підставі цивільно-правових норм.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, яка подали апеляційні скарги
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.02.2026 року у справі №914/2814/15 в частині відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» про визнання наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15 таким, що не підлягає виконанню та ухвалити нове судове рішення про задоволення вказаної вимоги. Апелянт зазначає, що вимога ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» була обґрунтована тим, що після винесення постанов від 16.01.2023 року у виконавчих провадженнях №59921946 та №62987660 виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області №914/2814/15 від 25.02.2016 року на підставі абзацу другого ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути розпочате знову. Вказує, що правовою підставою заяви ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» була ч. 2 ст. 328 ГПК України. Вважає, що відмовляючи у визнанні наказу суду від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15 таким, що не підлягає виконанню, суд неправильно застосував вказану норму. Відповідач стверджує, що передбачена ч. 2 ст. 328 ГПК України третя підстава для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню – інші причини, є самодостатньою, не пов`язаною з відсутністю обов`язку боржника і може полягати у будь-якій іншій причині процесуального характеру, яка робить неможливим примусове виконання виконавчого документу.
Франківський відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.02.2026 року у справі №914/2814/15 в частині визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця від 08.12.2025 року про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15 (про примусове виконання Рішення); про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про стягнення виконавчого збору; про арешт коштів боржника; та постанови від 09.12.2025 року про розшук майна Боржника та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» на дії державного виконавця. Апелянт зазначає, що виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Вказує, що підставою для вжиття заходів примусового виконання рішень є виконавчий документ, який пред`явлений до виконання в установленому Законом порядку. Стверджує, що державним виконавцем при перевірці відповідності виконавчого документа вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавчий документ не виконаний, не скасований судом), на підставі заяви стягувача від 03.12.2025 року розпочато виконавче провадження, оскільки відсутні будь-які правові підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. За доводами апелянта, у даному випадку державний виконавець Відділу дотримався вимог статті 19 Конституції України, діявши у спосіб та порядок, визначений Законом України «Про виконавче провадження». Звертає увагу суду на те, що стягувачем не пропущено термін для пред`явлення виконавчого документа в місячний термін (п. 2 ст. 41 Закону), оскільки Законом України «Про виконавче провадження» передбачено переривання строків під час воєнного стану. Зазначає, що Постанови державного виконавця про відновлення виконавчих проваджень №59921649 та №62987660, в яких стягувача зобов`язано пред`явити виконавчі документи в місячний термін, винесені 05.12.2022 року. Скаржник заявляє, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану перервалися та на час розгляду заяви стягувача про примусове виконання наказу суду не спливли, а тому відсутні підстави для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2025 року та постанов державного виконавця від 08.12.2025 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 08.12.2025 про стягнення виконавчого збору, від 08.12.2025 про арешт коштів боржника, від 09.12.2025 про розшук майна Боржника, з приводу виконання наказу суду, виданого в справі № 914/2814/15. Також в апеляційній скарзі зазначено, що виконавче провадження не може бути розпочате та підлягає поверненню стягувачу без прийняття до виконання тільки за наявності хоча б одного з пунктів вичерпного переліку ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.02.2026 року у справі №914/2814/15 в частині задоволення скарги ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» на дії органу ДВС та скасування постанов державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Домашевич Х.В. у виконавчому провадженні № 79760986 без змін. Вказує на те, що реалізація передбачених законом завдань не надає органу ДВС повноважень діяти свавільно, з порушенням встановлених Законами України правил та процедур. Зазначає, що факт винесення органом ДВС постанов від 16.01.2023 року про закінчення виконавчих проваджень №59921946 та №62987660 з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі № 914/2814/15 встановлений судом і визнається органом ДВС.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечив проти доводів апеляційної скарги Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
В судове засідання з`явився державний виконавець Бляхар Є.П., однак на підтвердження своїх повноважень не надав документів, передбачених статтею 56 ГПК України, згідно з якою юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи).
Позивач не забезпечив участі представників у судове засідання, про причини неявки не повідомив.
З`ясовуючи обставини про ознайомлення позивача з датою, часом та місцем розгляду справи №914/2814/15, суд встановив таке.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 року об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» і Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та призначено справу №914/2814/15 до розгляду у судовому засіданні на 14.04.2026 року об 11 год 00 хв.
01.04.2026 року вказана ухвала доставлена до електронного кабінету позивача в підсистемі ЄСІКС «Електронний суд», що підтверджується довідкою відповідального працівника суду.
Таким чином, суд вчинив необхідні дії щодо належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи №914/2814/15.
Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, тому відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за відсутності тих учасників, які не з`явились в судове засідання .

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За приписами частини 1, 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно із частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Умови й порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначається приписами Закону України «Про виконавче провадження».
За положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом – встановлюються виконавцем.
Згідно із частиною 1 та 2 частини 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Виконання судового рішення, яке набрало законної сили, здійснюється виключно у відповідності та в межах положень Закону України «Про виконавче провадження», який регламентує порядок та строки виконання рішень.
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Отже, Законом в імперативному порядку встановлено, що закінчене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Як було вказано вище, рішенням Господарського суду Львівської області від 02.11.2015 року у цій справі частково задоволено позов. Стягнуто з ТзОВ “НАФТОГАЗРЕМБУД-1” на користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Західукргеологія” 1209400,00 грн основного боргу, 525836,36 грн інфляційних втрат, 23657,85 грн трьох відсотків річних та 35177,88 грн судового збору. В решті позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 року апеляційну скаргу ТзОВ “НАФТОГАЗРЕМБУД-1” залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 02.11.2015 року без змін.
25.02.2016 року судом видано наказ про примусове рішення від 02.11.2015 року.
Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в країні запроваджено воєнний стан, який триває по даний час.
Законом України "Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №2129-IX, який набрав чинності 26.03.2022 року, доповнено Розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" пунктом 10-2, в якому зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану" №3048-IX, який набрав чинності 06.05.2023 року, пункт 10-2 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" викладено в редакції вказаного Закону.
Відповідно до пункту 10-2 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону №3048-IX) тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Отже, вказаними законодавчими актами внесено відповідні зміни щодо строків, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", а саме: визначені даним Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
З доданих до справи № 914/2814/15 матеріалів справи вбачається наступне.
Постановами Головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костів Ольгою Ігорівною від 05.12.2022 року при примусовому виконанні наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15 відновлено виконавчі провадження №59921946 та №62987660.
Відповідно до пункту 2 вказаних постанов надано стягувачу місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити виконавчий документ до виконання.
Постановами Головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Костів Ольгою Ігорівною від 16.01.2023 року відповідно до п.13 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавчі провадження №59921946 та №62987660 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15, беручи до уваги те, що стягувачем у місячний строк не пред`явлено виконавчий документ до виконання.
На підставі заяви стягувача постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Домашевич Х. В. від 08.12.2025 року було відкрито виконавче провадження №79760986 з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15.
Також в межах виконавчого провадження №79760986 винесено постанови від 08.12.2025 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про арешт коштів боржника, а також постанову від 09.12.2025 року про розшук майна боржника.
Вище зазначено, що виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15 було відновлено 05.12.2022 року, тобто станом на момент дії воєнного стану в країні, який триває по даний час.
Таким чином, з моменту відновлення виконавчих проваджень щодо виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15 підлягають застосуванню положення пункту 10-2 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону №3048-IX), якими на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами державної виконавчої служби, наведеними в апеляційній скарзі, що стягувачем не пропущено термін для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» передбачено переривання строків під час воєнного стану. Постанови державного виконавця про відновлення виконавчих проваджень №59921649 та №62987660, в яких стягувача зобов`язано пред`явити виконавчі документи в місячний термін, винесені 05.12.2022 року, тобто в період дії воєнного стану в країні.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що строки пред`явлення виконавчого документа (наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15) до виконання у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану перервалися та на час розгляду заяви стягувача про примусове виконання наказу суду не спливли, а тому відсутні підстави для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2025 року та відповідно й постанов державного виконавця від 08.12.2025 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 08.12.2025 про стягнення виконавчого збору, від 08.12.2025 про арешт коштів боржника та поставнови від 09.12.2025 про розшук майна боржника, з приводу виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15.
Зважаючи на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яке регламентується Законом України «Про виконавче провадження», та з огляду на встановлені обставини справи, апеляційний господарський суд констатує, що, задовольняючи скаргу боржника ТОВ «Нафтогазрембуд-1» на дії державного виконавця та скасовуючи Постанови державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Домашевич Х.В. від 08.12.2025 року у виконавчому провадженні №79760986: про відкриття виконавчого провадження з виконання Наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника та постанову від 09.12.2025 року про розшук майна боржника, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не врахував того, що виконавчі провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15 були відновлені станом на момент дії воєнного стану в країні, а відтак при винесенні постанов від 08.12.2025 року про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника та від 09.12.2025 про розшук майна боржника відповідні строки не були порушені, в силу запровадження змін до Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про виконавче провадження».
Отже, доводи Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, наведені у поданій апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.
Щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗРЕМБУД-1» колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Оскільки обов`язок відповідача (боржника) на підставі наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15 не був припинений чи виконаний, суд першої інстанції правильно виснував про відсутність підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Отже, зважаючи на наведені вище норми, встановлені обставини справи та проаналізувавши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та відмову у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗРЕМБУД-1». 
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.02.2026 року у справі №914/2814/15 необхідно скасувати в частині задоволення скарги ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» на дії державного виконавця, визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Домашевич Х.В. у виконавчому провадженні №79760986, а саме: від 08.12.2025 року - про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15 (про примусове виконання рішення); - про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; - про стягнення виконавчого збору; - про арешт коштів боржника та постанови від 09.12.2025 року про розшук майна боржника з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗРЕМБУД-1» на дії державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
В іншій частині ухвала Господарського суду Львівської області від 11.02.2026 року у справі №914/2814/15 підлягає залишенню без змін.
Керуючись, ст. ст. 86, 255, 269, 270, 271, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за вих.№22066 від 09.03.2026 року (вх. № 01-05/685/26 від 10.03.2026 року) задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.02.2026 року у справі №914/2814/15 скасувати в частині визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Домашевич Х.В. у виконавчому провадженні №79760986, а саме: від 08.12.2025 року - про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.02.2016 року у справі №914/2814/15 (про примусове виконання рішення); - про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; - про стягнення виконавчого збору; - про арешт коштів боржника та постанови від 09.12.2025 року про розшук майна боржника.
В цій частині ухвалити нове рішення. 
Відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗРЕМБУД-1» (вх.№5489/25 від 19.12.2025) на дії державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
В іншій частині ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.02.2026 року у справі №914/2814/15 залишити без змін.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗРЕМБУД-1» б/н від 27.02.2026 року (вх.№ 01-05/578/26 від 02.03.2026 року) залишити без задоволення.
Справу повернути в Господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич 

Суддя І.Ю. Панова

Суддя В.О. Ржепецький