ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/22956/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Катрич Зоряна-Марія Ігорівна, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач-1, ГУ ПФУ у Львівській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач-2, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення №134150011885 від 29.10.2025 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його безпосередньої участі в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації з 05.03.2024 по 23.06.2024, з 04.07.2024 по 22.07.2024, з 25.07.2024 по 06.10.2024, з 22.10.2024 по 11.12.2024, з 12.04.2025 по 26.04.2025, з 08.05.2025 по 10.10.2025 із застосуванням кратності з розрахунку один місяць служби за три місяці;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком від 21.10.2025 та призначити пенсію.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що, проходячи з 2022 року військову службу по мобілізації, 21.10.2025 звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої долучив усі необхідні документи. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. розглянувши за принципом екстериторіальності його заяву, рішенням від 29.10.2025 №134150011885 відмовило у призначенні пенсії у зв`язку із недостатнім страховим стажем, який у позивача становить 23 років 06 місяців 22 дні, при необхідних 25 роках. До страхового стажу не зараховано період безпосередньої участі позивача в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації з 05.03.2024 по 23.06.2024, з 04.07.2024 по 22.07.2024, з 25.07.2024 по 06.10.2024, з 22.10.2024 по 11.12.2024, з 12.04.2025 по 26.04.2025, з 08.05.2025 по 10.10.2025 із застосуванням кратності з розрахунку один місяць служби за три місяці. Неправильний обрахунок призвів до неправильного визначення загального страхового стажу, який у позивача складає понад 25 років. Тому спірне рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідач-1 щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у тому, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають особи, передбачені пунктом 4 частини першої статті 115 Закону №1058-VI у випадку досягнення чоловіками 55 років, жінками 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок. Оскільки загальний страховий стаж позивача на час досягнення ним 55-річного віку складає 23 роки 06 місяців та 24 дні, то право на призначення дострокової пенсії згідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-VI позивач не набув. Просить відмовити у задоволенні позову.
Відповідач-2 заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. У відповідності до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 до вислуги років для призначення пенсії, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф. Період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військової агресією рф проти України зараховано позивачу до страхового стажу в одинарному розмірі як військова служба в особливий період. Просить відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою від 24.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.
Відповідачем-1 09.12.2025 (вх. №20818ел) подано відзив на позовну заяву.
Відповідачем-2 15.12.2025 (вх. №99394) подано відзив на позовну заяву.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до посвідчення від 14.08.2024 серії НОМЕР_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій.
Відповідно до записів військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 починаючи з 03.03.2024 – 01.03.2022 проходить військову службу у Збройних Силах України.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_3 від 18.08.2022 ОСОБА_1 з 01.03.2022 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_3 .
Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_4 від 05.03.2024 №67 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_4 від 09.10.2025 №04/5165 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_4 з 05.03.2024 по теперішній час. 
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_4 від 13.10.2025 №04/5186 ОСОБА_1 дійсно в період з 05.03.2024 по 23.06.2024, з 04.07.2024 по 22.07.2024, з 25.07.2024 по 06.10.2024, з 22.10.2024 по 11.12.2024, з 12.04.2025 по 26.04.2025, з 08.05.2025 по 10.10.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, Волноваський район, Бахмутський район, Бахмутська міська ТГр, Камарська сільська ТГр, Сумська обл., Сумський район, Сумська ТГр, Білопільська міська ТГр.
ОСОБА_1 у зв`язку із досягненням 55-річного віку 21.10.2025 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-VI.
За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 розглянуло ГУ ПФУ в Дніпропетровській та прийняло рішення №134150011885 від 29.10.2025 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком, оскільки список наданих позивачем документів свідчить, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 23 роки 06 місяців та 22 дні, що недостатньо для призначення дострокової пенсії при необхідних 25 роках.
Вважаючи, що рішення №134150011885 від 29.10.2025 є протиправним та таким, що порушує його право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як відображено в преамбулі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі – Закон № 2011-XII), цей Закон відповідно до Конституції України визначає Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Основні права військовослужбовців, пов`язані з проходженням служби закріплені у статті 8 Закон № 2011-XII, абзацом 2 частини першої якої передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-XII (в чинній редакції) особливий період – це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 
На підставі Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, №69/2022 «Про загальну мобілізацію» в Україні введено воєнний стан та запроваджено загальну мобілізацію, ці правові режими неодноразово продовжувалися та діють на даний час.
Позивач ставить питання про зарахування періоду військової служби в особливий період до його страхового стажу з розрахунку один місяць служби за три місяці.
Отже, для вирішення цього спору необхідно:
1) розмежувати такі поняття, як (1) страховий стаж, (2) стаж роботи, стаж роботи за спеціальністю, (3) вислуга років;
2) з`ясувати випадки, за яких страховий стаж може обчислюватися не в ординарному, а кратному розмірі, та перевірити обґрунтованість тверджень позивача про те, що його ситуація належить до таких випадків.
Порівняльний та змістовний аналіз норми абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону №2011-ХІІ свідчить, що якщо проходження особою військової служби зараховується до її страхового стажу, то проходження військової служби в особливий період зараховується до вислуги років цієї особи в пільговому обчисленні (у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України).
Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідач зарахував період проходження позивачем військової служби до його страхового стажу в одинарному розмірі.
При цьому позивач вважає, що проходження ним військової служби в особливий період з 05.03.2024 по 23.06.2024, з 04.07.2024 по 22.07.2024, з 25.07.2024 по 06.10.2024, з 22.10.2024 по 11.12.2024, з 12.04.2025 по 26.04.2025, з 08.05.2025 по 10.10.2025 підлягає обрахунку із застосуванням кратності з розрахунку один місяць служби за три місяці.
Даючи оцінку таким доводам позивача, суд виходить з такого.

До 01.01.2004 право громадян України на державне пенсійне забезпечення врегульовував Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі – Закон №1788-XII), відповідно до якого громадяни України мали право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до Закону №1788-ХІІ призначалися: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії. Закон №1788-ХІІ визначав умови призначення передбачених ним трудових пенсій, що зазвичай зводилися до досягнення особою певного віку - за умови наявності стажу роботи (трудового стажу) певної тривалості.
Відповідно до статті 4 Закону №1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей встановлюються Законом України про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.
Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 09.04.1992 № 2262-XII, який в чинній редакції має назву Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі (далі – Закон №2262-XII). 
Відповідно до Закону №2262-XII виплачуються пенсії (1) за вислугу років, (2) по інвалідності та (3) в разі втрати годувальника.
Закон №1788-XII містить главу «Обчислення стажу роботи для призначення трудових пенсій» (статті з 56 по 64), що визначала види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, а також пільги щодо обчислення трудового стажу, що надавалися реабілітованим, деяким категоріям медичних працівників, військовослужбовцям тощо. 
Так, відповідно до статті 57 Закону №1788-XII військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Єдиною постановою Кабінету Міністрів України, що регламентує зарахування періоду проходження військової служби в кратному розмірі, є постанова від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі – Порядок №393). 
Суд зауважує, що ця постанова не поширюється на спірні правовідносини, оскільки встановлює правила обчислення вислуги років, а не страхового стажу, при цьому для інших правовідносин, а саме – для призначення пенсій відповідно до Закону №2262-XII, а не на підставі Закону №1058-ІV, як у цій справі.
Починаючи з 01.01.2004 принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). 
Преамбулою Закону №1058-IV визначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Відповідно до частини першої та другої статті 4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Відповідно до статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058-IV).
Отже, Законом №1058-IV, що діє з 01.01.2004, на відміну від Закону №1788-ХІІ, умовою отримання особою пенсійних виплат визначено наявність в необхідному розмірі «страхового стажу», а не «стажу роботи», «трудового стажу». Щодо поняття «вислуги років», то таке застосовується для цілей призначення спеціальних пенсії, зокрема на підставі Закону №2262-XII, але не пенсії за віком на підставі Закону №1058-IV.
Відповідно до п. 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV:
- до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону (абзац перший);
- положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» (тобто Закону №1788-ХІІ) застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії (абзац другий).
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII набрав чинності 11.10.2017.
Отже, після набрання чинності Законом №1058-IV Закон №1788-ХІІ застосовується лише в частині визначення права на пенсію за вислугу років (оскільки такий вид пенсії не передбачений Законом №1058-IV) для обмеженого кола осіб – для тих, хто станом на 11.10.2017 мав вислугу років та стаж, необхідні для призначення такого виду пенсії (за вислугу років).
Таким чином, стаття 57 Закону №1788-ХІІ, яка відсилала до Порядку №393, також не поширюється на спірні правовідносини.
Статтею 24 Закону №1058-IV визначено, що:
- страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої);
- страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац перший частини другої);
- страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Системний аналіз положень Закону №1058-IV свідчить, що ним передбачено такі випадки врахування страхового стажу в розмірі, що відрізняється від одинарного:
- за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (абзаци дев`ятий-десятий частини третьої);
- періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
- депортованим особам, які знаходилися на спецпоселенні (період якого визначається з моменту депортації до моменту зняття режиму спецпоселень включно), період роботи на спецпоселенні зараховується до страхового стажу для призначення пенсії у потрійному розмірі. Різниця між розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 цього Закону з урахуванням пільгового обчислення стажу, передбаченого цим абзацом, та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 цього Закону без урахування такого пільгового обчислення стажу, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
Закон №1058-IV (частина четверта статті 24) також визначає, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (стаття 114).
Підстави для призначення та коло осіб, які можуть претендувати на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників, визначає стаття 114 Закону №1058-IV. 
Підстави для призначення та коло осіб, які можуть претендувати на призначення дострокової пенсії за віком визначає стаття 115 Закону №1058-IV.
Аналіз наведених норм в їх сукупності і взаємозв`язку дозволяє зробити висновок, що за період військової служби починаючи з 1 січня 2004 року відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV норми статті 57 Закону №1788-ХІІ можуть застосовуватися виключно при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років (ст. 114 Закону №1058-IV) та не застосовується для визначення права на пенсію за віком відповідно до ст. 115 Закону №1058-IV.
Щодо обчислення страхового стажу військовослужбовців та прирівняних до них осіб Закон №1058-IV визначає лише такі особливості:
- у разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, то страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків (абзац другий частини другої статті 24 Закону №1058-IV);
- зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів Державного бюджету України. Протягом п`яти років з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення відповідно до законодавства, до Пенсійного фонду подаються, у разі їх відсутності, персоніфіковані відомості про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, поліцейським, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (п.3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV);
- до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди проходження військової служби по 31 грудня 2017 року включно (пп. 2 п.3-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV). 
Отже, страховий стаж для цілей застосування Закону №1058-IV за загальним правилом обчислюється в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених самим Законом №1058-IV (наприклад, депортованим особам, які знаходилися на спецпоселенні, особам, що працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, тощо). Попри певні особливості обчислення страхового стажу військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу МВС, передбачені Законом за період до 31.12.2016, починаючи з 01.01.2017 страховий стаж цих категорій осіб за період проходження ними служби обчислюється в загальному порядку – тобто в ординарному розмірі.
Відповідно до пункту 4 статті 115 Закону №1058-IV військовослужбовці, які брали безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.
Отже, суть пільги військовослужбовцю, який брав безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, полягає у можливості вийти на пенсію за віком на підставі Закону №1058-IV: 1) достроково, тобто на п`ять років швидше (зменшується пенсійний вік на 5 років, з 60 до 55 років); 2) за наявності суттєво зменшеного страхового стажу – 25 років, на відміну від передбачено статтею 26 Закону №1058-IV (для призначення пенсії за віком в загальному порядку). 
Водночас, період проходження особою військової служби в 2022 році на підставі Закону №1058-IV зараховується до страхового стажу цієї особи в ординарному розмірі. Адже, ані Закон №1058-IV, ані будь-які інші законодавчі акти, детальний аналіз яких наведено судом по тексту вище, не передбачають кратного зарахування періоду проходження військової служби до страхового стажу для цілей застосування статті 115 Закону №1058-IV, як помилково вважає позивач.
Подібну правову позицію висловив Верховний Суд в постановах від 18.06.2025 у справі № 200/4703/24 та від 27.03.2023 у справі № 520/16224/21, зазначивши, що можливість пільгового порядку зарахування певних періодів проходження служби до вислуги років передбачена для осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, співробітників Служби судової охорони, осіб, зазначених у пункті «ж» статті 1-2 Закону №2262-XII, пенсія яким призначається відповідно до Закону №2262-XII.
Дія Порядку №393, зокрема положень абзацу першого пункту 1 та пункту 3, поширюється виключно на осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону №2262-XII, та які реалізують це право шляхом звернення із заявою про призначення пенсії саме на підставі цього спеціального закону.
Верховний Суд наголосив, що право на пенсійне забезпечення визначається виключно тим спеціальним законом, на підставі якого особа звертається за призначенням пенсії.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачами вказані вимоги щодо доказування правомірності спірного рішення виконано.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Перевіривши оскаржуване рішення відповідача-2, суд виснує про відповідність такого визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям до такого роду рішень і чинному пенсійному законодавству, отже відповідач-2 при його прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому рішення №134150011885 від 29.10.2025 відповідача-2 про відмову в призначенні позивачу дострокової пенсії за віком є законним.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про безпідставність позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Б. Хмельницького, буд. 116а, м. Дніпро, 49000, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О.П.