Провадження № 2/742/1530/26 
Єдиний унікальний № 742/1426/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,
при секретарі судових засідань Рубан Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Прилуки цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - 

ВСТАНОВИВ: 
І. Суть справи.
Представник ТОВ "Споживчий Центр" звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №28.07.2025-100000864 від 28.07.2025 р. у розмірі 9 090,00 грн., та сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн. 
Позов обґрунтовувався тим, що 28.07.2025 р. між сторонами укладено електронний кредитний договір, за допомогою приєднання до пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) шляхом підписання відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн шляхом переказу на банківську картку позичальника, строком кредитування 168 днів, тобто до 11.01.2026 р.; стандартна процентна ставка 1 % в день, ставка економ 0,5% за один день користування та комісією – 5% від суми кредиту що становить 150,00 грн. 
Посилаючись на те, що відповідач отримавши кредитні кошти їх вчасно те повернув, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість у розмірі 9 090,00 грн з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 3000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 3990,00 грн, комісія (пов`язана з наданням кредиту) – 150,00 грн, додаткова комісія (за обслуговування кредитної заборгованості) – 450,00 грн, неустойка – 1500 грн, у зв`язку з чим представник позивача звернулась до суду з даним позовом про стягнення вище зазначеної заборгованості та судових витрат.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги визнає частково, а саме в частині тіла кредиту 3000,00 грн, у решті вимог просить відмовити посилаючись на їх безпідставність та суперечливість вимогам чинного законодавства, оскільки у період дії кредитного договору він був військовослужбовцем, тому нарахування відсотків є неправомірними. Так само, як і нарахування комісії за користування кредитними коштами та неустойки, оскільки такі суперечать п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України. Також просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки такі не підтвердженні ніякими доказами, розподілити судові витрати. 
Представником позивача надіслано на електронну адресу суду відповідь на відзив, у якому останній просить задовольнити позовні вимоги повністю. 
Відповідач надіслав на електронну адресу заперечення на відповідь на відзив, суть якого зводиться до визнання часткового позову в частині тіла кредиту.
Вподальшому, у відповідності до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, а саме про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту та комісії, що становить 3600,00 грн., судові витрати покласти на відповідача.
Відповідач подав заяву про покладення частини судових витрат на позивача, посилаючись на безпідставне завищення ним позовних вимог.

ІІ. Процедура та позиція сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданих заявах просить справу розглядати без його участі. 
Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.03.2026 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 
Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 
28.07.2025 р. між ТОВ «Споживчий Центр» та  ОСОБА_1  укладено кредитний договір №28.07.2025-100000864. Оферта на укладення договору та відповідна заявка підписані електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора (пароля) - Е621, що підтверджується відповіддю про прийняття пропозиції (акцепт) /а.с. 15-18/.
За умовами договору відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 3000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування 28.07.2025 о 14:35:16 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , вказаний позичальником, що підтверджується листом ТОВ Універсальні платіжні рішення» номер транзакції в системі iPay.ua - 816399287 /а.с.13/. 
Кредит надано строком на 168 днів зі стандартною процентною ставкою 1% в день та ставкою економ – 0,5%. Також погоджено комісію за надання кредиту (5% від суми, що становить 150,00 грн), додаткову комісію за обслуговування заборгованості (150,00 грн у кожному з трьох чергових періодів).
Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором вбачається, що у  ОСОБА_1  виникла заборгованість у загальному розмірі 9090,00 грн., яка складається з основного боргу – 3000 грн, нарахованих відсотків – 3 990,00 грн, заборгованість по комісії за видачу кредиту – 150,00 грн, комісія за обслуговування – 450,00 грн неустойка – 1500 грн. /а.с. 14/. 

V. Норми права, що підлягають застосуванню:
Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. 
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ч.1 ст.626, ст.629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Статтями 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

VI.Оцінка Суду.
Судом установлено, що 28.07.2025 р. ТОВ «Споживчий Центр» та   ОСОБА_1 уклали кредитний договір шляхом підписання його відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором Е621, що узгоджується із вимогами ст.ст.6,627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію». 
На виконання умов договору 28.07.2025 р. відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 3000 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок відповідача за допомогою транзакції в системі iPay.ua - 816399287.
Зі змісту заяви про акцепт публічної пропозиції на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28.07.2025 слідує, що відповідач   ОСОБА_1 погодився з тим, що анкета-заява разом з акцептом оферти на укладання угоди про надання кредиту становлять кредитний договір, відповідач ознайомлений з зазначеними документами, що включає основні умови кредитування та електронним підписом надав згоду з його умовами, у зв`язку з чим суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.
До початку розгляду справи по суті відповідачем було зменшено розмір позовних вимог, які становлять розмір 3600,00 грн (тіло та комісія за користування кредитними коштами).
Відповідач у поданому відзиві та заявах поданих до суду, позовні вимоги в частині стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000,00 грн визнав, проте заперечував в частині стягнення комісії, посилаючись на необгрунтованість такої. 
Враховуючи, що позивач надав відповідачу обумовлені договором грошові кошти, шляхом перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником, натомість відповідач свої зобов`язання з повернення коштів за договором позики не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позикодавця ТОВ "Споживчий центр" суму позики в розмірі 3 000 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача комісії пов`язаної з надання кредиту та обслуговування кредитної заборгованості є безпідставними, оскільки в кредитному договорі ТОВ "Споживчий центр" не зазначило та не надало належних та допустимих доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Сама по собі процедура адміністрування кредиту є обов`язком кредитора і не є окремою послугою, що підлягає додатковій оплаті споживачем.
За таких обставин, зважаючи на те, що нарахування комісій за супутні послуги, які не є окремими послугами в розумінні законодавства про споживче кредитування, є порушенням прав споживача та вимог закону, задоволенню підлягають лише вимоги про стягнення тіла кредиту (3000 грн).

VІІ. Розподіл судових витрат.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. /а.с.1/.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ОСОБА_1 було подано заяву про покладення судових витрат саме на позивача, оскільки при зменшенні позовних вимог з 9 090,00 грн до 3 600,00 грн позивач навмисно завищив первинно такі вимоги, а тому на думку відповідача стягнення судового збору пропорційно до задоволення позовних вимог є неправомірним. Проте, згідно п.2 ч.1 ст.49 ЦПК України вбачається, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, чим останній правомірно скористався і заявив клопотання про зменшення позовних вимог до початку першого судового засідання. Тому у зв`язку з задоволенням позову частково, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволення позовних вимог, а саме в розмірі 2 217,78 грн, що становить 83,3% позовних вимог.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн позивачем не було заявлено такої вимоги, а лише зазначено про можливе понесення таких витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку що всі заперечення ОСОБА_1 з приводу стягнення таких є передчасними і позивач може використати таке право у відповідності до ч.8 ст.141ЦПК України.
Керуючись ст.ст.2,5,10-13,18,141,258-259,263-265 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" заборгованість за кредитним договором №28.07.2025-100000864 від 28.07.2025 р. в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.
У  задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" 2 217 (дві тисячі двісті сімнадцять) грн 78 коп. судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр", код ЄДРПОУ 37356833, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133 «А».

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,  АДРЕСА_1 .

Суддя В.Г. Павлов