ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/3573/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Приватного підприємства "Компанія "ДІАМЕТ" (03170, м. Київ, вул. Янтарна, буд. 2)
до Дочірнього підприємства "ШРБУ № 100 "Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ" (07335, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Демидів)
про стягнення 280483,38 грн. збитків,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Компанія "ДІАМЕТ" (далі – позивач, ПП "Компанія "ДІАМЕТ") звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Дочірнього підприємства "ШРБУ № 100 "Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ" (далі – відповідач) про стягнення 280483,38 грн. збитків.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем в порушення вимог ст. 201 Податкового кодексу України не зареєстровано в установленому законом порядку в Єдиному реєстрі податкових накладних низку податкових накладних, у зв`язку з чим відповідна сума податку на додану вартість у загальному розмірі 280483,38 грн. не включена до податкового кредиту позивача, внаслідок чого останньому завдано збитків, які позивач і просить суд стягнути з відповідача, а також покласти на останнього судовий збір.
Беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет, підстави позову і обраний позивачем спосіб захисту, а також категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, зважаючи на заявлену у даному спорі ціну позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа за поданою позовною заявою підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2025 р. було відкрито провадження у справі № 911/3573/25 за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.
Вказану ухвалу було отримано позивачем та відповідачем 01.12.2025 р., що підтверджується довідками про доставку електронних листів в системі ЄСІТС.
У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України до заяв по суті справи належать відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.
Відзиву на позов чи інших пояснень або заперечень щодо позовних вимог відповідачем до матеріалів справи не подано.
У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

04.09.2024 р. між Дочірнім підприємством «ШРБУ № 100 «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги» (орендодавець) та Приватним підприємством "Компанія "ДІАМЕТ" (орендар) було укладено договір оренди № 04.09.2024/1 (далі – договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно: Майстерня літера «В-1, В1-1» інв. № 795, площею 207,0 м2, будівля-бокс з прибудовою літера «Е-2» та «Ж-1» інв. № 17028 площею 366,5 м2 , що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Янтарна, 2, вартість яких визначена згідно з незалежною оцінкою і становить станом на 01.04.2024 року 1807146,26 грн. 
Згідно з п. 3.1 договору, розмір орендної плати за перший місяць становить 82827,53 грн. без ПДВ, 99393,04 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 16565,51 грн.
Умовами п. 3.2 договору визначено, що розмір орендної плати за кожен наступний місяць оренди розраховується шляхом коригування орендної плати за попередній місяць оренди на індекс інфляції за попередній місяць.
04.09.2025 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди майна № 04.09.2024/1 від 04.09.2024 р., відповідно до якої сторони дійшли згоди, що починаючи з 05.09.2025 р. розмір орендної плати становитиме 125000,00 грн. без ПДВ (150000,00 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 25000,00 грн.) за місяць з подальшим щомісячним корегуванням на індекс інфляції.
Доказів розірвання чи припинення дії договору матеріали справи не містять.
Як вбачається з наданих позивачем до матеріалів справи доказів, відповідачем були надані позивачу послуги з оренди на загальну суму 1288364,95 грн., у тому числі – 214727,50 грн. ПДВ, згідно актів здачі-приймання робіт (надання послуг), а саме: № ОУ-0000145 від 30.09.2024 р. на суму 2571,00 грн., у тому числі 428,50 грн. ПДВ, № ОУ-0000147 від 30.09.2024 р. на суму 738,82 грн., у тому числі 123,14 грн. ПДВ, № ОУ-0000164 від 31.10.2024 р. на суму 2571,00 грн., у тому числі 428,50 грн. ПДВ, № ОУ-0000165 від 31.10.2024 р. на суму 23305,79 грн., у тому числі 3884,30 грн. ПДВ, № ОУ-0000166 від 31.10.2024 р. на суму 1469,70 грн., у тому числі 244,95 грн. ПДВ, № ОУ-0000184 від 30.11.2024 р. на суму 103104,65 грн., у тому числі 17184,11 грн. ПДВ, № ОУ-0000185 від 30.11.2024 р. на суму 2571,00 грн., у тому числі 428,50 грн. ПДВ, № ОУ-0000187 від 30.11.2024 р. на суму 1469,70 грн., у тому числі 244,95 грн. ПДВ, № ОУ-0000206 від 31.12.2024 р. на суму 104548,12 грн., у тому числі 17424,69 грн. ПДВ, № ОУ-0000207 від 31.12.2024 р. на суму 2571,00 грн., у тому числі 428,50 грн. ПДВ, № ОУ-0000016 від 31.01.2025 р. на суму 105802,68 грн., у тому числі 17633,78 грн. ПДВ; № ОУ-0000017 від 31.01.2025 р. на суму 2877,07 грн., у тому числі 479,51 грн. ПДВ, № ОУ-0000019 від 31.01.2025 р. на суму 1469,70 грн., у тому числі 244,95 грн. ПДВ, № ОУ-0000022 від 28.02.2025 р. на суму 1200,00 грн., у тому числі 200,00 грн. ПДВ, № ОУ-0000023 від 28.02.2025 р. на суму 28791,64 грн., у тому числі 4798,61 грн. ПДВ, № ОУ-0000037 від 28.02.2025 р. на суму 106649,10 грн., у тому числі 17774,85 грн. ПДВ, № ОУ-0000038 від 28.02.2025 р. на суму 2877,07 грн., у тому числі 479,51 грн. ПДВ, № ОУ-0000041 від 31.03.2025 р. на суму 1200,00 грн., у тому числі 200,00 грн. ПДВ, № ОУ-0000042 від 31.03.2025 р. на суму 22806,88 грн., у тому числі 3801,15 грн. ПДВ, № ОУ-0000056 від 31.03.2025 р. на суму 108248,83 грн., у тому числі 18041,47 грн. ПДВ, № ОУ-0000057 від 31.03.2025 р. на суму 2877,07 грн., у тому числі 479,51 грн. ПДВ, № ОУ-0000058 від 31.03.2025 р. на суму 1469,70 грн., у тому числі 244,95 грн. ПДВ, № ОУ-0000062 від 30.04.2025 р. на суму 1200,00 грн., у тому числі 200,00 грн. ПДВ, № ОУ-0000063 від 30.04.2025 р. на суму 12023,30 грн., у тому числі 2003,88 грн. ПДВ, № ОУ-0000076 від 30.04.2025 р. на суму 2877,07 грн., у тому числі 479,51 грн. ПДВ, № ОУ-0000077 від 30.04.2025 р. на суму 1469,70 грн., у тому числі 244,95 грн. ПДВ, № ОУ-0000078 від 31.05.2025 р. на суму 1200,00 грн., у тому числі 200,00 грн. ПДВ, № ОУ-0000079 від 31.05.2025 р. на суму 7235,98 грн., у тому числі 1206,00 грн. ПДВ, № ОУ-0000094 від 31.05.2025 р. на суму 110423,65 грн., у тому числі 18403,94 грн. ПДВ, № ОУ-0000095 від 31.05.2025 р. на суму 2877,07 грн., у тому числі 479,51 грн. ПДВ, № ОУ-0000096 від 31.05.2025 р. на суму 1469,70 грн., у тому числі 244,95 грн. ПДВ, № ОУ-0000098 від 30.06.2025 р. на суму 1200,00 грн., у тому числі 200,00 грн. ПДВ, № ОУ-0000099 від 30.06.2025 р. на суму 4994,20 грн., у тому числі 832,37 грн. ПДВ, № ОУ-0000111 від 30.06.2025 р. на суму 111307,03 грн., у тому числі 18551,17 грн. ПДВ, № ОУ-0000112 від 30.06.2025 р. на суму 2877,07 грн., у тому числі 479,51 грн. ПДВ, № ОУ-0000113 від 30.06.2025 р. на суму 1469,70 грн., у тому числі 244,95 грн. ПДВ, № ОУ-0000122 від 31.07.2025 р. на суму 1200,00 грн., у тому числі 200,00 грн. ПДВ, № ОУ-0000123 від 31.07.2025 р. на суму 2264,64 грн., у тому числі 377,44 грн. ПДВ, № ОУ-0000135 від 31.07.2025 р. на суму 111084,42 грн., у тому числі 18514,07 грн. ПДВ, № ОУ-0000136 від 31.07.2025 р. на суму 2877,07 грн., у тому числі 479,51 грн. ПДВ, № ОУ-0000137 від 31.07.2025 р. на суму 1469,70 грн., у тому числі 244,95 грн. ПДВ, № ОУ-0000148 від 31.08.2025 р. на суму 1200,00 грн., у тому числі 200,00 грн. ПДВ, № ОУ-0000149 від 31.08.2025 р. на суму 6286,74 грн., у тому числі 1047,79 грн. ПДВ, № ОУ-0000161 від 31.08.2025 р. на суму 110862,25 грн., у тому числі 18477,04 грн. ПДВ, № ОУ-0000162 від 31.08.2025 р. на суму 2877,07 грн., у тому числі 479,51 грн. ПДВ, № ОУ-0000186 від 30.09.2025 р. на суму 1200,00 грн., у тому числі 200,00 грн. ПДВ, № ОУ-0000187 від 30.09.2025 р. на суму 4379,50 грн., у тому числі 729,92 грн. ПДВ, № ОУ-0000199 від 30.09.2025 р. на суму 14501,80 грн., у тому числі 2416,97 грн. ПДВ, № ОУ-0000200 від 30.09.2025 р. на суму 2877,07 грн., у тому числі 479,51 грн. ПДВ, № ОУ-0000201 від 30.09.2025 р. на суму 1469,70 грн., у тому числі 244,95 грн. ПДВ, № ОУ-0000209 від 30.09.2025 р. на суму 130000,00 грн., у тому числі 21666,67 грн. ПДВ, які підписані сторонами та скріплені їх печатками.
Поряд з цим, позивачем було перераховано кошти за вказаним договором на рахунок відповідача в сумі 1108967,84 грн., у тому числі – 184828,00 грн. ПДВ, що підтверджується платіжними інструкціями № 2415 від 04.09.2024 р. на суму 99393,04 грн., у тому числі 16565,51 грн. ПДВ, № 2450 від 11.09.2024 р. на суму 99393,04 грн., у тому числі 16565,51 грн. ПДВ, № 2523 від 03.10.2024 р. на суму 1000,00 грн., у тому числі 166,67 грн. ПДВ, № 2533 від 09.10.2024 р. на суму 86140,70 грн., у тому числі 14356,78 грн. ПДВ, № 2630 від 11.11.2024 р. на суму 82827,53 грн., у тому числі 13804,59 грн. ПДВ, № 2684 від 27.11.2024 р. на суму 18354,66 грн., у тому числі 3059,11 грн. ПДВ, № 2698 від 30.11.2024 р. на суму 27756,17 грн., у тому числі 4626,03 грн. ПДВ, № 2742 від 13.12.2024 р. на суму 101182,19 грн., у тому числі 16863,70 грн. ПДВ, № 2756 від 16.12.2024 р. на суму 1922,46 грн., у тому числі 320,41 грн. ПДВ, № 2899 від 24.01.2025 р. на суму 52000,00 грн., у тому числі 8666,67 грн. ПДВ, № 2880 від 20.01.2025 р. на суму 52458,12 грн., у тому числі 8743,02 грн. ПДВ, № 3461 від 26.05.2025 р. на суму 50006,57 грн., у тому числі 8334,43 грн. ПДВ, № 3042 від 25.02.2025 р. на суму 105802,68 грн., у тому числі 17633,78 грн. ПДВ, № 3566 від 26.06.2025 р. на суму 60423,65 грн., у тому числі 10070,61 грн. ПДВ, № 3468 від 28.05.2025 р. на суму 59000,00 грн., у тому числі 9833,33 грн. ПДВ, № 3677 від 29.07.2025 р. на суму 71307,03 грн., у тому числі 11884,51 грн. ПДВ, № 3573 від 27.06.2025 р. на суму 40000,00 грн., у тому числі 6666,67 грн. ПДВ, № 4029 від 25.09.2025 р. на суму 100000,00 грн., у тому числі 16666,67 грн. ПДВ.
Позивач зазначає, що за вказаними послугами відповідачем не було здійснено реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 280483,38 грн., що, в свою чергу, призвело до втрати позивачем права на податковий кредит та, відповідно, на зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, а відтак - до понесення позивачем збитків у вказаному розмірі, за стягненням яких останній і звернувся з даним позовом до суду.
Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини.
Поряд з цим, відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з п. 187.1 ст. 187 цього ж Кодексу датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За змістом підпункту "а" пункту 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, зокрема, дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України (п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246, податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
За змістом п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Поряд з цим, стаття 201 Податкового кодексу України передбачає, що у разі невиконання продавцем покладених на нього обов`язків щодо складання та реєстрації податкових накладних у ЄРПН, платник ПДВ має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця за формою згідно з додатком 8 до такої декларації відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21.
Разом з тим, звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.
Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.01.2022 р. у справі № 910/3338/21.
Суд відзначає, що вищенаведені норми законодавства надають покупцю товарів (робіт, послуг) право на повернення податкового кредиту лише у разі наявності зареєстрованої податкової накладної в ЄРПН продавцем таких товарів (робіт, послуг).
Поряд з цим, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
З наявних матеріалів справи слідує, що у позивача за договором виникло право на віднесення до податкового кредиту податку на додану вартість за отриманими у вересні 2024 року - вересні 2025 року послугами з оренди у сумі 280483,38 грн.
Відповідачем зазначені обставини не заперечено, доказів реєстрації відповідних податкових накладних в ЄРПН за фактами надання послуг оренди позивачу не надано.
Отже, у зв`язку з тим, що відповідач не зареєстрував відповідні податкові накладні в ЄРПН за фактами надання і оплати послуг оренди, позивач не зміг включити відповідні суми ПДВ до податкового кредиту.
Згідно з правовою позицією, викладеною в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 р. у справі № 908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 р. у справі № 917/877/17, при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.
Суд відзначає, що з урахуванням предмета позову у даній справі, до предмету доказування в ній входить встановлення обставин, пов`язаних з наявністю в діях/бездіяльності відповідача повного складу господарського правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду.
У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (п. 14 постанови Верховного Суду від 03.08.2018 р. у справі № 917/877/17).
При цьому, для встановлення протиправності дій відповідача у цій справі, з урахуванням підстав позову, доведення потребує факт порушення відповідачем податкового законодавства у вигляді невчинення дій з реєстрації у встановленому порядку податкової накладної (її відсутність в ЄДРПН).
Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок, як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки, полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15, 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 р. у справі № 925/1196/18).
У свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу (п. 37 постанови Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі № 918/219/17).
Як зазначалося вище, матеріалами справи підтверджується, що відповідач в порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не склав та не зареєстрував відповідні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суму ПДВ у загальному розмірі 280483,38 грн. до складу податкового кредиту, а, отже, і скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання.
Вказане свідчить про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, неможливістю зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками позивача.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.08.2018 р. у справі № 917/877/17 Верховний Суд, виходячи з того, що відповідач у порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання, дійшов висновку про доведеність усіх елементів складу господарського правопорушення, що є підставою для задоволення вимог про стягнення збитків у вигляді суми ПДВ, на яку позивач, в результаті неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, не мав змоги отримати податковий кредит, і, відповідно, зменшити суму зобов`язань із сплати ПДВ.
Враховуючи вищевикладене, оскільки у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача позивач зазнав втрат (збитків) у вигляді неотриманого податкового кредиту в розмірі 280483,38 грн., що відповідачем не заперечено і не спростовано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у даній справі підлягають задоволенню.
Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст. 129 ГПК України покладаються судом на відповідача.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Дочірнього підприємства "ШРБУ № 100 "Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ" (07335, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Демидів, код 05423018) на користь Приватного підприємства "Компанія "ДІАМЕТ" (03170, м. Київ, вул. Янтарна, буд. 2, код 30633900) 280483 (двісті вісімдесят тисяч чотриста вісімдесят три) грн. 38 коп. збитків, 3365 (три тисячі триста шістдесят п`ять) грн. 80 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до вимог статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02.03.2026 р.

Суддя В.М. Бабкіна