Справа №705/4438/25
1-кп/705/561/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2026 м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025255360000464 від 15.07.2025, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городниця Уманського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який на утриманні має малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 16.11.2018 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 297 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, 12.03.2020 скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлено до місця відбування покарання у виді позбавлення волі, ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 11.09.2023 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на строк 1 рік 6 місяців 23 дні, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.  1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 14.07.2025, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, в ході раптово виниклого конфлікту із колишньою співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою заподіяння їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи в положенні стоячи лицем до лиця ОСОБА_4 , наніс їй два удари в обличчя кулаком правої руки, після чого остання, втративши рівновагу, впала на підлогу, в результаті чого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока та садна на шкірі верхньої губи зліва, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 05-7-01/364 від 22.07.2025 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що дійсно 14.07.2025 у вечірню пору доби під час сварки наніс два удари кулаком в область обличчя своєї колишньої співмешканки. На даний час вони з ОСОБА_4 примирилися, він усвідомив свою протиправну поведінку.
Покази обвинуваченого є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. 
Оскільки ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за ч. 1 ст. 125 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлена правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого та документів, що містять відомості про речові докази, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_5 в умисному легкому тілесному ушкодженні, тому засуджує його за ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення; відомості про особу винного, який раніше судимий, має на утриманні трьох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, де характеризується неінформативно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. 
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. 
Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах. 
З урахуванням наведеного суд вважає, що покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
З приводу думки прокурора щодо застосування до обвинуваченого обмежувальних заходів, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені відповідні обов`язки, зокрема відповідно до п. 5 - направлення для проходження програми для кривдників.
Метою застосування обмежувальних заходів є захист прав і свобод потерпілої особи від злочину.
Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
З огляду на вищенаведене, обставини вчинення кримінального правопорушення свідчать про наявність у діянні ОСОБА_5 ознак, перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Таким чином, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, суд вважає необхідним в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, обмежувальний захід строком на 1 (один) місяць, відповідно до якого направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників.
Суд уважає цей строк достатнім для зміни насильницької поведінки ОСОБА_5 , формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.
Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався, суд не вбачає підстав для застосування такого на період до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід строком на 1 (один) місяць, відповідно до якого направити його для проходження програми для кривдників.
Організацію, забезпечення проходження ОСОБА_5 програми для кривдників та контроль за її виконанням останнім покласти на Ладижинську сільську раду Уманського району Черкаської області.
Речові докази: диск DVD-R з відеозаписами з відео реєстраторів Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним у порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя            ОСОБА_1