17.02.2026 
Єдиний унікальний № 371/220/26 
провадження № 3/371/124/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Миронівка

ЄУН 371/220/26
Провадження 3/371/124/26

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_1 , адреса місця перебування: квартира під номером АДРЕСА_2 , не працює,

за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

За обставинами адміністративного правопорушення, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилася від виконання передбачених статтею 150 СК України батьківських обов`язків щодо її виховання, у зв’язку з чим 14 лютого 2026 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_2 розпивала алкогольні напої на вулиці Перемоги в місті Миронівка Обухівського району Київської області.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що відпустила того дня свою дочку з друзями погуляти. Дочка займається спортом та ніколи не вживала алкогольні напої. Спробувавши алкоголь, вона відчула себе дуже погано, тому її було госпіталізовано до закладу охорони здоров`я. Раніше такого ніколи не траплялося. Щиро розкаюється, що так трапилося.

У відповідності до вимог статей 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.  
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов’язаний з’ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з’ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає таке.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 вказаного Закону встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Обов’язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у статті 150 СК України. 

На підставі частин другої статті 150 СК України батьки зобов’язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 
Відповідно до статті 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. За правопорушення неповнолітніх, які не досягли шістнадцятирічного віку несуть відповідальність батьки або особи, які їх замінюють.

Стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

У разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей настає відповідальність за частиною першою статті 184 КУпАП.

Частиною третьою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність батьків у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що призвело до вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачена цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_1 має неповнолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До протоколу про адміністративне правопорушення додана копія свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 .

14 лютого 2026 року о 15 годині 00 хвилин неповнолітня ОСОБА_2 розпивала алкогольні напої на вулиці Перемоги міста Миронівка Обухівського району Київської області, тобто у громадському місці, після вживання алкоголю перебувала у такому стані, що їй викликали швидку.

Відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п’яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, встановлена частиною першою статті 178 КУпАП. 

ОСОБА_2 вчинила дії, за які настає відповідальність за частиною першою статті 178 КУпАП. 

Оскільки неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час правопорушення виповнилося лише п’ятнадцять років, вона не досягла віку, з якого настає адміністративна відповідальність.

У цьому випадку настає відповідальність батьків неповнолітньої за частиною третьою статті 184 КУпАП.

Ці обставини вказують на неналежне оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02), пункт 1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

З огляду на встановлені при розгляді справи обставини, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у даному випадку відсутні, оскільки дії ОСОБА_1 не вірно кваліфіковано за частиною першою статті 184 КУпАП.

Суддя не вправі виходити за межі адміністративного правопорушення, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.  

Встановлені обставини є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП. 

Враховуючи вказані обставини, керуючись статтями 7, 9, 245, 247, 280, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.  

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред’явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя           Л.О. Капшук