Справа № 694/165/26 
Провадження № 3/694/124/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України

27.02.2026 року м. Звенигородка 

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж Ольга Юліанівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неповнолітнього, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановила:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 570476 від 19.01.2026, 19.01.2026 року о 19.49 год в м. Звенигородка по вул. Отто Шмідта, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Clio Symbol д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, а саме: «В», тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
В судовому засідання неповнолітній ОСОБА_1 вину визнав, пояснення давав не приховуючи дійсних обставин, щиро зобов`язався більше не вчиняти протиправних дій. Пояснив, що обізнаний, про те, що без отримання посвідчення водія не має права сідати за кермо. Керував транспортним засобом з дозволу матері, рухався зі швидкістю 30 км/год, правил дорожнього руху не порушував, уникнути ДТП не зміг.
Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України ).
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.1 (а) ПДРУ встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Пунктом 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Окрім визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 підтверджується:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 570476 від 19.01.2026 року;
-даними рапорту Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області від 19.01.2026;
-схемою місця ДТП від 19.01.2026;
-письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 19.01.2026, що містяться в матеріалах справи;
-фотокопіями особистих документів;
-даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6534570 від 19.01.2026 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУПАП.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто є неповнолітнім.
Із змісту ст. 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Із змісту ст. 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Відповідно до ч.2 ст. 13 КУпАП, у разі вчинення неповнолітньою особою у віці від 16 до 18 років адміністративного правопорушення передбаченого, зокрема ст. 121-127 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.
Санкцією ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено, накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За таких обставин, при призначенні адміністративного стягнення вважаю за можливе, накласти стягнення в межах санкції статті, також прийняти до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, перевіривши існування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, дані про особу щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, вперше притягується до адміністративної відповідальності, характер вчиненого правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП, яке є потенційно загрозливими для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, оскільки вчинено особою, яка не навчалась водінню, доказів протилежного неповнолітньою особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або її законним представником до суду не надано, та не отримувала посвідчення водія відповідного зразку.
З огляду на зазначене, вважаю, що для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення такого стягнення є необхідним і достатнім в даному випадку, оскільки відповідатиме меті адміністративного стягнення.
Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності не пізніше, як через п`ятнадцяти днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від 16 до 18 років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.
Роз`яснити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що у разі несплати нею штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;
- витрати на облік зазначених правопорушень.
Повідомити ОСОБА_1 та його законного представника, що в разі добровільної сплати штрафу та судового збору підтверджуючі документи (платіжні документи: чеки, квитанції, платіжні доручення, тощо) повинні бути надані в обов`язковому порядку до суду.
В силу ст. 40-1 КУпАП, на підставі ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України, а саме 665 грн.60 коп.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 36, 40-1, 121, ч.2, 126, 221, 268, 283, 287, 307-308 КУпАП, суддя
постановила:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення на загальних підставах, з урахуванням ч.2 ст. 13 КУпАП, призначивши адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі двохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 3 400,00 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп.
Рахунок для оплати штрафу
(Отримувач коштів ГУК у Черкаській області/ 21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37930566, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО)899998, Рахунок отримувача UA918999980313030149000023001, Код класифікації доходів бюджету 2108130).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн.60 коп.
Рахунок для оплати судового збору
(Отримувач коштів, ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача, Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача, UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету, 22030106).
Якщо у  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній самостійний заробіток, штраф та судовий збір стягувати з батька або матері на підставі ч.2 ст. 307 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Ольга Юліанівна Смовж