ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/41436/24 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД НОВИЙ" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобуд Новий», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Міністерства культури та інформаційної політики та Департаменту міжнародного співробітництва, культури та маркетингу Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2024 року до Київського окружного адміністративного суду звернувся заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобуд Новий», в якому просить суд зобов`язати відповідача протягом 1 місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) охоронний договір на об`єкт культурної спадщини - пам`ятку містобудування та архітектури місцевого значення з охоронним №36-Од - колишній будинок економічного товариства офіцерів Одеського округу і гарнізонне зібрання, який споруджено у 1908-1909 роках за проєктом архітектора Янчіса Т.А., за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3, на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1768 від 28.12.2001.
Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник повідомив про встановлення порушень вимог законодавства у сфері культурної спадщини за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3, а саме: за означеною адресою розташований колишній будинок економічного товариства офіцерів Одеського округу і гарнізонне зібрання, який споруджено у 1908-1909 роках за проєктом архітектора Янчіса Т.А., який прийнятий під охорону на підставі рішення Одеського облвиконкому від 11.08.1987 №392 як пам`ятка містобудування та архітектури місцевого значення. Наказом Міністерства культури і туризму від 16.06.2007 №662/0/16-07 означена будівля внесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Заявник пояснив, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на спірну будівлю належить ТОВ «Технобуд Новий». Відповідно до акта приймання-передачі від 01.10.2014 до відповідача як правонаступника ТОВ «Технобуд», перейшли, зокрема і зобов`язання останнього з оформлення охоронної документації на користування приміщенням у будівлі-пам`ятці (п.п. 4.2.7 договору купівлі-продажу від 01.12.2006 №4845).
Заявник наголосив на тому, що за результатами візуального обстеження спірного об`єкту культурної спадщини Управлінням з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради встановлено, що будинок-пам`ятка утримується в неналежному стані, її експлуатаційні якості погіршуються, у зв`язку з чим на адресу відповідача було направлено припис про надання копій правовстановлюючих документів на будівлю, а також охоронного договору, укладеного між власником будівлі-пам`ятки та органом охорони культурної спадщини Одеської ОДА; у випадку відсутності означеного договору - звернутися до Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської ОДА із заявою та пакетом документі щодо оформлення охоронного договору на будівлю-пам`ятку та надати перелік та підтверджуючі документи щодо вжитих заходів з утримання пам`ятки в належному стані, проведення своєчасного ремонту, захисту від пошкодження, руйнування або знищення за період з листопад 2014 року по лютий 2021 року, а також надати доступ до приміщень для обстеження. Однак, власником об`єкта культурної спадщини - відповідачем означений припис не виконано.
Прокуратура наголошує на встановленні судовим рішенням у справі №910/21386/21 преюдиційних обставин неналежного утримання відповідачем пам`ятки культурної спадщини, за що його було притягнуто до відповідальності шляхом стягнення адміністративно-господарського штрафу.
Під час повторного візуального обстеження посадовою особою Управління з питань охорони культурної спадщини Одеської міської ради 06.05.2022 було встановлено погіршення стану спірного об`єкта культурної спадщини, що свідчить про продовження її утримання у неналежному стані. За результатами повторних обстежень у 2023, 2024 роках встановлено, що спірна будівля перебуває у незадовільному технічному стані у порівнянні з попереднім обстеженням, технічний стан будівлі погіршується, у зв`язку з чим відповідачу було направлено припис від 24.06.2024 із зобов`язанням надати до Департаменту правовстановлюючу документацію для укладання охоронного договору, а також надати висновок про технічний стан будівлі-пам`ятки з рекомендаціями щодо проведення робіт, направлених на збереження будівлі. Проте, вимоги припису відповідачем не виконані.
Заявник зазначив, що невиконання відповідачем вимог приписів про усунення порушень та утримання будівлі-пам`ятки у неналежному стані, неукладення охоронного договору слугували підставою для звернення до суду з означеним позовом.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Технобуд Новий» протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі укласти з Департаментом культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини - пам`ятку містобудування та архітектури місцевого значення з охоронним номером 36-Од - колишній будинок економічного товариства офіцерів Одеського округу і гарнізонне зібрання, який споруджено у 1908-1909 роках за проектом архітектора Янчіса Т.А., за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3, на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 «Про затвердження Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, щойно виявлені об`єкти культурної спадщини чи їх частини».
Суд дійшов до висновку про те, що матеріалами справи підтверджено, що всупереч прямим приписам Закону України «Про охорону культурної спадщини» відповідач не виконав свого обов`язку з укладення охоронного договору з органом охорони культурної спадщини на вказану вище пам`ятку архітектури, починаючи з моменту набуття права власності і до часу розгляду судом цієї справи.
Беручи до уваги, що допущене відповідачем правопорушення у вигляді не укладення охоронного договору, є триваючим, оскільки станом на час розгляду цієї адміністративної справи охоронний договір на вищезазначену пам`ятку архітектури не укладено, а власник будинку з відповідною заявою до Департаменту не звертався, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог як таких, що підтверджені документально та нормативно.
При цьому, відсутність в матеріалах справи доказів направлення на адресу відповідача листа Департаменту від 01.03.2024 про надання правовстановлюючої документації для укладення охоронного договору не звільняє відповідача, обізнаного щодо статусу спірної будівлі, від імперативно закріпленого обов`язку укладення охоронного договору. Судом не прийнято в якості доказу направлення означеного листа з огляду на неможливість ідентифікації поштового відправлення за чеком. Означена обставина не впливає на результати вирішення справи з огляду на підтверджену документально та нормативно протиправну поведінку відповідача щодо не укладення охоронного договору.
Не погоджуючись з таким рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД НОВИЙ" подало апеляційну скаргу, в якій просить задовільнити цю апеляційну скаргу, скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2025р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної(військової) адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобуд Новий» про зобов`язання вчинити певні дії, а саме укласти охоронний договір на об`єкті культурної спадщини - пам`ятку містобудування та архітектури місцевого значення за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3. 3. Стягнути з Позивача на користь Відповідача сплачену суму судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 4542грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення прийняте судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права; суд не дослідив всі обставини справи та умови діючого охоронного договору по вказаному у рішенні об`єкту культурної спадщини; судом не прийняті до уваги норми, встановлені Порядком укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, щойно виявлені об`єкти культурної спадщини чи їх частини, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768; відсутні підстави припинення охоронного договору, в зв`язку з чим охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини № 11-01/А-1 від 11.01.2007р. залишається чинним та діючим; судом невірно трактується п. 21 Охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини № 11-01/А-1 від 11.01.2007р. 
Апелянт наголошує на тому, що охоронний договір є чинним та діючим, умови якого розповсюджуються на ТОВ «ТЕХНОБУД НОВИЙ» як на правонаступника ТОВ «ТЕХНОБУД»; ТОВ «ТЕХНОБУД НОВИЙ» висловлює свою позицію про відсутність підстав щодо укладання нового охоронного договору, оскільки умови діючого охоронного договору по об`єкту культурної спадщини за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, буд. 1/3 розповсюджуються на ТОВ «ТЕХНОБУД НОВИЙ» як правонаступника ТОВ «ТЕХНОБУД» і тому немає необхідності виконання відповідних дій щодо його укладення.
Відповідач вважає, що судом невірно зроблений висновок про те, що охоронний договір від 11.01.2007р. № 11-01/А-1 припинив свою дію у зв`язку із зміною власника вказаної будівлі з ТОВ «ТЕХНОБУД» на ТОВ «ТЕХНОБУД НОВИИЙ», оскільки відсутні умови припинення дії охоронного договору від 11.01.2007р. № 11- 01/А-1 відповідно до п.п 22,23,24 Порядку та в акті приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань за Розподільчим балансом від 01.10.2014р., затвердженого Протоколом загальних зборів № 01/10/14 від 01.10.2014р. вказано, що ТОВ «ТЕХНОБУД НОВИЙ», як правонаступник приймає наступне майно, майнові права та зобов`язання, які вони породжують: право власності на нежитлову будівлю за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, буд. 1/3, загальною площею 3942,9 кв.м.
Відповідач не погоджується, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022р. по справі № 910/21386/21 за позовом Управління з питань охорони культурної спадщини Одеської міської ради до ТОВ «ТЕХНОБУД НОВИЙ» містить аналогічний висновок щодо припинення охоронного договору № 11-01/А-1 від 11.01.2007р., оскільки позовними вимогами цієї справі є стягнення штрафних санкцій у розмірі 170 000 грн у зв`язку з невиконанням Постанови Виконавчого комітету Одеської міської ради за порушення законодавства у сфері охорони культурної спадщини відповідно до ст.23 Закону України «Про охорону культурної спадщини».
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2025 та від 27.01.2026 відкрито провадження за апеляційною скаргою, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
27.11.2025 заступник керівника Одеської обласної прокуратури подав відзив на апеляційну скаргу та просить рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 по справі № 320/41436/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
09.12.2025 Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації подав пояснення та клопотання про зміну найменування.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів від 11.08.1987 №392 затверджено перелік будівель та споруд, які підлягають взяттю під охорону держави як пам`ятки архітектури місцевого значення, згідно додатку.
Згідно додатку до означеного рішення під охорону взято Офіцерські збори за адресою вул. Горького, 1, яке використовується як кінотеатр «Одеса».
Наказом Міністерства культури і туризму України від 16.06.2007 №662/0/16-07 відповідно до статей 5, 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини», враховуючи висновки Експертної комісії з розгляду питань занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (протоколи №2 від 17.05.2006 та №1 від 01.02.2007), а також рішення Науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини Міністерства культури і туризму України (протоколи №2 від 01.06.2006 та №1 від 24.05.007) занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкти культурної спадщини у містах Києві, Одесі, у Рівненській та Черкаській областях згідно доданків (охоронний номер: № 36-Од).
Додаток №2 до означеного наказу є Перелік об`єктів культурної спадщини м. Одеса, серед яких під порядковим номером 35 - Будинок економічного товариства офіцерів Одеського округу і гарнізонне зібрання, арх. Т.А. Янчіс, який споруджено у 1908-1909 роках, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3 (колишня Горького, 1).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.02.2024 №366976888 відповідач є власником об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3. Підставою виникнення права власності зазначено: договір купівлі-продажу від 01.12.2006 №4845, акт приймання-передачі нерухомого майна від 01.12.2014, виданий ТОВ «Технобуд», розподільчий баланс від 01.10.2024, виданий ТОВ «Технобуд», витяг від 04.12.2006 №12745516, виданий КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», акт від 01.12.2006, виданий ВАТ «Чорне море», технічний паспорт від 12.08.2010, виданий КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».
Листом від 04.03.2024 №09-13/57 Департамент культури, міжнародного співробітництва та європейської інтеграції Одеської міської ради повідомив Прокуратуру, що в рамках моніторингу стану об`єктів культурної спадщини фахівцями Департаменту проводилися візуальні обстеження будівлі-пам`ятки за адресою: вул. Спиридонівська, 1/3 (Будинок економічного товариства офіцерів Одеського округу і гарнізонне зібрання) та були складені відповідні акти від 21.02.2023 та від 28.02.2024.
Також надано копії матеріалів, отриманих від Комісії з припинення діяльності Департаменту культури та туризму Одеської міської ради, Департаменту міжнародного співробітництва та маркетингу Одеської міської ради, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради стосовно застосування фінансових санкцій щодо власника будівлі-пам`ятки за вказаною адресою - ТОВ «Технобуд Новий» у 2021 році, а саме:
- акт візуального обстеження від 24.02.2021;
- припис щодо охорони пам`яток місцевого значення від 26.02.2021 №01-15/14, яким у зв`язку з утриманням пам`ятки в неналежному стані, непроведення своєчасного ремонту та невжиття заходів для захисту пам`ятки від пошкодження, руйнування або знищення, ТОВ «Технобуд Новий» зобов`язано надати документи, а також у азі відсутності охоронного договору, протягом 3 робочих днів з дня одержання цього припису звернутися до департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації із заявою та пакетом документів щодо оформлення охоронного договору на будівлю-пам`ятку та надати періодів і підтверджуючі документи щодо вжитих заходів з утримання пам`ятки в належному стані, проведення своєчасного ремонту, захисту від пошкодження, руйнування або знищення за період з листопада 2014 року по лютий 2021 року;
- акт візуального обстеження від 25.03.2021 №6;
- постанову виконавчого комітету Одеської міської ради від 07.04.2021 №02.2-16вих/151 у сумі 170 000,00 грн за порушення статті 24 Закону України «Про охорону пам`яток культурної спадщини» з доказами сплати штрафу;
- акти візуального обстеження від 06.05.2022 №36/2022, від 21.02.2023 №05-02/04/12, від 29.02.2024, з яких вбачається, що будівля утримується власником в неналежному стані, її експлуатаційні якості погіршуються.
Листом від 01.03.2024 №696/01-33/2-24/119, направленим засобами поштового зв`язку, Департамент зобов`язав відповідача протягом 3 днів з дня отримання листа надати правовстановлюючу документацію на укладання охоронного договору. Прокуратура звернулась до Департаменту листом від 17.06.2024 №15/3/2-896ВИХ-24 про надання, зокрема, інформації щодо укладення між Департаментом та ТОВ «Технобуд Новий» охоронного договору на будівлю-пам`ятку за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3. У разі відсутності охоронного договору - повідомити, чи звертався Департамент із відповідним позовом до суду.
Департамент листом від 24.06.2024 №1845/10/01-12/2-24/712 повідомив Прокуратуру, що вимоги листа Департаменту щодо надання ТОВ «Технобуд Новий» щодо надання правовстановлюючих документів для укладення охоронного договору не виконано, охоронний договір не надано. Департамент не звертався до суду з позовом про укладення охоронного договору до ТОВ «Технобуд Новий».
В подальшому Департаментом складено акт візуального огляду будівлі-пам`ятки від 29.05.2024, в якому зафіксовано, що доступ до будівлі відсутній, будівля не експлуатується; на фасадах наявні тріщини, закладено дверний проріз, огородження балконів мають руйнування, балконні плити знаходяться в незадовільному стані, відсутнє скління частково, тощо.
Департаментом винесено припис від 24.06.2024 №1840/10/05-05/2-24, яким ТОВ «Технобуд Новий» зобов`язано надати правовстановлюючу документацію для укладання охоронного договору та висновок про технічний стан будівлі-пам`ятки з рекомендаціями щодо проведення робіт, направлених на збереження будівлі.
Оскільки ТОВ «Технобуд Новий» не укладено з Департаментом охоронний договір на зазначену пам`ятку, Прокурор звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частини четверта та п`ята статті 54 Конституції України проголошують, що культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.
Законом України від 20.09.2006 №165-V «Про ратифікацію Конвенції про охорону архітектурної спадщини Європи» ратифіковано Конвенцію про охорону архітектурної спадщини Європи від 03.10.85 (далі по тексту також - Конвенція), відповідно до статті 3 якої кожна Сторона зобов`язується:
1. вживати правових заходів для охорони архітектурної спадщини;
2. за допомогою таких заходів і діючих в кожній державі або кожному регіоні процедур, забезпечити охорону пам`яток, архітектурних ансамблів та визначних місць.
За змістом статті 1 Конвенції вираз «архітектурна спадщина» включає, зокрема, такі нерухомі об`єкти як пам`ятки, тобто усі будівлі та споруди, що мають непересічне історичне, археологічне, мистецьке, наукове, соціальне або технічне значення, включаючи усі особливості їхнього технічного виконання та оздоблення.
Статтею 4 Конвенції визначено, що кожна Сторона зобов`язується, зокрема, запобігати спотворенню, руйнуванню або знищенню об`єктів спадщини, що охороняються.
Положеннями статті 10 Конвенції визначено, що кожна Сторона зобов`язується прийняти комплексну політику збереження архітектурної спадщини, яка заохочує програми реставрації та підтримання в належному стані архітектурної спадщини.
Відповідно до статті 15 Конвенції кожна Сторона зобов`язується утверджувати у громадській думці розуміння необхідності збереження архітектурної спадщини як елемента культурної самобутності і джерела натхнення і творчості для сьогоднішніх і прийдешніх поколінь.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України від 08.06.2000 №1805-III «Про охорону культурної спадщини» (далі по тексту також - Закон №1805-ІІІ).
Згідно з абзацами другим, третім преамбули до Закону №1805-ІІІ об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.
Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
У абзацах третьому, двадцять другому статті 1 Закону №1805-ІІІ надано визначення таким термінам:
об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;
нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності;
пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;
охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.
Важливість забезпечення особливої охорони нерухомих об`єктів культурної спадщини та пріоритетності цього завдання для держави України неодноразово підкреслювались у правозастосовчій практиці Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2023 у справі №910/8413/21.
У цій постанові Великої Палати Верховного Суду (пункти 117 - 130) наводились мотиви про те, що нерухомі об`єкти культурної спадщини, на відміну від іншого нерухомого майна, мають особливу правову природу. Такі об`єкти мають певні характерні властивості, з огляду на які вони мають цінність не тільки як нерухоме майно («матеріальну» цінність), а набувають історико-культурну цінність («нематеріальну», ідеологічну цінність).
Така «нематеріальна» цінність культурної спадщини не з`являється одразу після побудови нерухомого майна. Вона формується десятиліттями та століттями, оскільки суспільство може лише успадкувати її від попередніх поколінь.
Тому руйнування нерухомого об`єкта культурної спадщини завдає шкоди не лише його власнику або володільцю (які втратять внаслідок цього нерухоме майно), а і суспільству в цілому (оскільки разом із нерухомим майном буде безповоротно втрачено його «нематеріальну» історико-культурну цінність, що формувалась протягом поколінь).
З огляду на це нерухомі об`єкти культурної спадщини потребують особливої охорони, у тому числі - з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, для яких така охорона є одним із пріоритетних напрямків діяльності.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2025 у справі №380/9422/21.
За приписами статті 23 Закону №1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.
За приписами частини першої статті 24 Закону №1805-ІІІ власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.
Положеннями статті 25 Закону №1805-III визначено, що надання об`єктів культурної спадщини, що є пам`ятками, в користування юридичним та фізичним особам з науковою, культурно-освітньою, туристичною та іншою метою здійснюється з дотриманням встановлених цим Законом вимог. Юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам`ятки, відповідають за їхню збереженість і зобов`язані дотримувати вимог органів охорони культурної спадщини. Юридичні та фізичні особи зобов`язані забезпечити збереженість пам`яток на землях, якими вони користуються, та укладати з органами охорони культурної спадщини охоронні договори.
Верховний Суд у постанові від 23.12.2019 у справі №806/1536/18 аналізувавши правову природу охоронного договору, дійшов висновку, що такий договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.
Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.
Отже, охоронний договір, укладений на підставі статті 23 Закону №1805-III, є адміністративним договором.
Зазначений правовий висновок підтримано Верховним Судом у постанові від 08.05.2024 у справі №240/17530/23.
Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 (далі по тексту також - Порядок №1768).
Пунктом 1 Порядку №1768 встановлено, що він визначає механізм укладення, зміни та припинення охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини (далі - пам`ятка), щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частину відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини».
Згідно із пунктом 2 Порядку №1768 дія цього Порядку поширюється на укладення, зміну та припинення охоронного договору між власником (користувачем) пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини або уповноваженим ним органом (особою) незалежно від форми власності на зазначені об`єкти та відповідним органом охорони культурної спадщини.
Відповідно до пунктів 5 - 7 Порядку №1768 охоронний договір укладається на пам`ятку чи її частину за видами об`єктів культурної спадщини.
В охоронному договорі зазначається режим використання пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини, у тому числі території, на якій вони розташовані.
Охоронні договори укладаються на пам`ятки культурної спадщини національного, місцевого значення, а також на щойно виявлені об`єкти культурної спадщини чи їх частини з урахуванням особливостей, передбачених цим Порядком.
Пунктом 17 Порядку №1768 визначено, що охоронний договір на пам`ятку архітектури чи її частину складається за формою згідно з додатком 1 та повинен містити такі додатки:
1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого визначається МКСК) з фотофіксацією, що не перевищує трьох місяців до дати укладення охоронного договору. Для комплексів (ансамблів) складається окремий акт на кожну їх складову. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на п`ять років. Якщо стан пам`ятки або її частини значно змінився після проведення робіт на пам`ятці, - протягом п`яти календарних днів після його зміни;
2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, розташовуються на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання;
3) технічний паспорт;
4) план пам`ятки чи її частини у масштабі 1:100, 1:200 (можуть бути у складі технічного паспорта);
5) план території пам`ятки;
6) паспорт пам`ятки (форма якого визначається МКСК).
За приписами пункту 18 Порядку №1768 охоронний договір на пам`ятку археології чи її частину укладається власником (користувачем) земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, з відповідним органом охорони культурної спадщини.
Зі змісту положень Закону №1805-III та Порядку №1768 вбачається, що юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.
Отже, відповідно до чинного законодавства уповноваженим суб`єктом на укладення охоронного договору на пам`ятку місцевого значення є власник або уповноважений ним орган.
У межах спірних правовідносин, рішенням Виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів від 11.08.1987 №392 затверджено перелік будівель та споруд, які підлягають взяттю під охорону держави як пам`ятки архітектури місцевого значення, згідно додатку.
Згідно додатку до означеного рішення під охорону взято Офіцерські збори за адресою вул. Горького, 1, яке використовується як кінотеатр «Одеса».
Наказом Міністерства культури і туризму України від 16.06.2007 №662/0/16-07 відповідно до статей 5, 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини», враховуючи висновки Експертної комісії з розгляду питань занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (протоколи №2 від 17.05.2006 та №1 від 01.02.2007), а також рішення Науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини Міністерства культури і туризму України (протоколи №2 від 01.06.2006 та №1 від 24.05.007) занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкти культурної спадщини у містах Києві, Одесі, у Рівненській та Черкаській областях згідно додатків.
Додаток №2 до означеного наказу є Перелік об`єктів культурної спадщини м. Одеса, серед яких під порядковим номером 35 - Будинок економічного товариства офіцерів Одеського округу і гарнізонне зібрання, арх. Т.А. Янчіс, який споруджено у 1908-1909 роках, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3 (колишня Горького, 1).
Відповідно до договору купівлі-продажу будівлі від 01.12.2006 №4845 ТОВ «Технобуд» придбано у Відкритого акціонерного товариства туристично-виробничої фірми «Чорне море» нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська (колишня Горького), 1/3. Означену будівлю передано у власність ТОВ «Технобуд» актом прийому-передачі від 01.12.2006.
Між ТОВ «Технобуд» та Управлінням охорони об`єктів культурної спадщини обласної державної адміністрації укладено охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини від 11.01.2007 №11-01/А-1, за умовами якого власник бере на себе зобов`язання щодо охорони нежитлових приміщень загальною площею 3942,9 кв.м. у пам`ятці містобудування та архітектури по вул. Спиридонівській, 1/3 (колишній будинок економічного товариства офіцерів Одеського округу і гарнізонне зібрання, споруджено у 1908-1909 р.р. за проектом архітектора Т.А. Янчіса, знаходиться під охороною держави на підставі рішення одеського облвиконкому від 11.08.1987 №392 як пам`ятка містобудування та архітектури місцевого значення), які належать йому на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2006.
Актом приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань за розподільчим балансом від 01.10.2014, затвердженим протоколом загальних зборів №01/10/14 від 01.10.2014 ТОВ «Технобуд» передало, а ТОВ «Технобуд Новий», як правонаступник, прийняло майно, майнові права та зобов`язання, які вони породжують, а саме: право власності на нежитлову будівлю за адресою м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3 (колишня вул. Горького).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру пав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.02.2024 №366976888 відповідач є власником об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3. Підставою виникнення права власності зазначено: договір купівлі-продажу від 01.12.2006 №4845, акт приймання-передачі нерухомого майна від 01.12.2014, виданий ТОВ «Технобуд», розподільчий баланс від 01.10.2024, виданий ТОВ «Технобуд», витяг від 04.12.2006 №12745516, виданий КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», акт від 01.12.2006, виданий ВАТ «Чорне море», технічний паспорт від 12.08.2010, виданий КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та рестрації об`єктів нерухомості».
Таким чином, з 01.10.2014 ТОВ «Технобуд Новий» є власником об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3, яка є об`єктом культурної спадщини місцевого значення.
Крім того, ТОВ «Технобуд Новий» надано докази на підтвердження перебування в його власності означеного об`єкта культурної спадщини.
У скарзі апелянт наголошує на відсутності підстав щодо укладання нового охоронного договору, оскільки умови діючого охоронного договору по об`єкту культурної спадщини за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, буд. 1/3 розповсюджуються на ТОВ «ТЕХНОБУД НОВИЙ» як правонаступника ТОВ «ТЕХНОБУД» і тому немає необхідності виконання відповідних дій щодо його укладення.
В даній частині доводів судова колегія враховує наступне.
Як встановлено вище, між ТОВ «Технобуд» та Управлінням охорони об`єктів культурної спадщини обласної державної адміністрації укладено охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини від 11.01.2007 №11-01/А-1, за умовами якого власник бере на себе зобов`язання щодо охорони нежитлових приміщень загальною площею 3942,9 кв.м. у пам`ятці містобудування та архітектури по вул. Спиридонівській, 1/3 (колишній будинок економічного товариства офіцерів Одеського округу і гарнізонне зібрання, споруджено у 1908-1909 р.р. за проектом архітектора Т.А. Янчіса, знаходиться під охороною держави на підставі рішення одеського облвиконкому від 11.08.1987 №392 як пам`ятка містобудування та архітектури місцевого значення), які належать йому на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2006.
Термін дії означеного договору встановлено на період дії права власності дійсного власника.
У разі зміни в установленому порядку власника, новий власник зобов`язаний укласти з органом охорони новий охоронний договір.
Відповідно до пункту 21 означеного договору у випадку зміни організаційно-правової форми власника, його правонаступник виступає як правонаступник зазначеного договору, у випадку реорганізації органу охорони, положення цього договору, а також прийняті в його розвиток згідно з встановленим договором порядком додаткові умови, є обов`язковими для його правонаступника (чи правонаступників).
Актом приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань за розподільчим балансом від 01.10.2014, затвердженим протоколом загальних зборів №01/10/14 від 01.10.2014 ТОВ «Технобуд» передало, а ТОВ «Технобуд Новий», як правонаступник, прийняло майно, майнові права та зобов`язання, які вони породжують, а саме: право власності на нежитлову будівлю за адресою м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3 (колишня вул. Горького).
Відповідно до пункту 2 означеного акта, з урахуванням передачі майна та майнових прав відповідно до п.1 цього акта, ТОВ «Технобуд» передає, а ТОВ «Технобуд Новий» приймає наступні оригінали правовстановлювальних документів: договір купівлі-продажу від 01.12.2006 №4845; акт прийому-передачі від 01.12.2006 до означеного договору; витяг з державного реєстру правочинів від 01.12.2006 №3251190; технічний паспорт на громадський будинок, виготовлений станом на 12.08.2010; договір оренди земельної ділянки від 26.01.2005.
Пунктом 3 акта приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань за розподільчим балансом від 01.10.2014 встановлено, що цей акт є підставою для припинення зобов`язань ТОВ «Технобуд» за переданим майном та майновими правами та підставою для набуття ТОВ «Технобуд Новий» зобов`язань за отриманим майном та майновими правами, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.02.2024 №366976888 відповідач є власником об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1/3. Підставою виникнення права власності зазначено: договір купівлі-продажу від 01.12.2006 №4845, акт приймання-передачі нерухомого майна від 01.12.2014, виданий ТОВ «Технобуд», розподільчий баланс від 01.10.2024, виданий ТОВ «Технобуд», витяг від 04.12.2006 №12745516, виданий КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», акт від 01.12.2006, виданий ВАТ «Чорне море», технічний паспорт від 12.08.2010, виданий КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та рестрації об`єктів нерухомості».
Відповідно до ст. 106, 107 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.
Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.
Кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.
Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.
Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.
Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.
Юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно.
Якщо правонаступниками юридичної особи є декілька юридичних осіб і точно визначити правонаступника щодо конкретних обов`язків юридичної особи, що припинилася, неможливо, юридичні особи - правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що припинилася. Учасники (засновники) припиненої юридичної особи, які відповідно до закону або установчих документів відповідали за її зобов`язаннями, відповідають за зобов`язаннями правонаступників, що виникли до моменту припинення юридичної особи, у такому самому обсязі, якщо більший обсяг відповідальності учасників (засновників) за зобов`язаннями правонаступників не встановлено законом або їх установчими документами.
Положеннями статті 108 ЦК України визначено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.
У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.
За приписами статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.
Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.
Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.
Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням.
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.012024 ТОВ «Технобуд Новий» (ідентифікаційний код 39419409) зареєстроване в якості юридичної особи 01.10.2024, номер запису 10681360000037318.
Згідно наявної в ЄДРПОУ інформації ТОВ «Технобуд» (ідентифікаційний код 32767760) зареєстроване в якості юридичної особи 17.12.2003. Відомості про припинення означеної юридичної особи, зокрема, шляхом реорганізації в ТОВ «Технобуд Новий», а також щодо зміни організаційно-правової форми ТОВ «Технобуд» як в матеріалах справи, так і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні, що свідчить про відсутність підстав для застосування в межах спірних відносин положень пункту 21 охоронного договору від 11.01.2007 №11-01/А-1, за приписами якого у випадку зміни організаційно-правової форми власника, його правонаступник виступає як правонаступник зазначеного договору.
Враховуючи встановлені обставини, охоронний договір від 11.01.2007 №11-01/А-1, укладений між Управлінням охорони об`єктів культурної спадщини обласної державної адміністрації та ТОВ «Технобуд» припинив свою дію у зв`язку із зміною власника вказаної будівлі з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобуд» (ідентифікаційний код 32767760) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Технобуд Новий» (ідентифікаційний код 34919409).
Висновок аналогічного змісту наведено у рішенні Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/21386/21 за позовом Управління з питань охорони культурної спадщини Одеської міської ради до ТОВ «Технобуд Новий» про стягнення санкцій у розмірі 170 000,00 грн у зв`язку з невиконанням постанови Виконавчого комітету Одеської міської ради №6 «Про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини», якою на відповідача накладено фінансові санкції в сумі 170 000,00 грн за порушення законодавства у сфері охорони культурної спадщини та за недодержання вимог щодо захисту, збереження та утримання, використання, реставрації, реабілітації пам`ятки культурної спадщини, якою є будівля за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 1 ріг площі В.Холодної, 5.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що всупереч прямим приписам Закону України «Про охорону культурної спадщини» відповідач не виконав свого обов`язку з укладення охоронного договору з органом охорони культурної спадщини на вказану вище пам`ятку архітектури, починаючи з моменту набуття права власності.
Беручи до уваги, що допущене відповідачем правопорушення у вигляді не укладення охоронного договору, є триваючим, оскільки станом на час розгляду цієї адміністративної справи охоронний договір на вищезазначену пам`ятку архітектури не укладено, а власник будинку з відповідною заявою до Департаменту не звертався, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог як таких, що підтверджені документально та нормативно.
Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 195, 243, 250, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобуд Новий» залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року у справі №320/41436/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов 

І.О. Грибан