Єдиний унікальний номер 142/48/25
Номер провадження 1-кп/142/35/26

В И Р О К
іменем України
19 березня 2026 року        с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 
представника потерпілих, адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Піщанського районного суду в селищі Піщанка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024020190000280 від 15 вересня 2024 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Муравлівка, Ізмаїльський район, Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в СФГ "Лідер", одруженого, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей,раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15.09.2024 року близько 12:00 год. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки ВАЗ-2101, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням с. Студена - с-ще Піщанка Тульчинського району Вінницької області у напрямку селища Піщанка зі швидкістю близько 80 км/год., побачивши попереду себе автомобіль, що їхав зустрічною смугою дороги, не врахувавши дорожню обстановку, а саме те, що проїжджа частина мокра та на обочинах калюжі, не вибравши безпечну швидкість та не вживши заходів для зменшення швидкості, в`їхав у калюжу, що розташована по напрямку його руху, після чого водій ОСОБА_5 втратив керування, внаслідок чого автомобіль, яким керував, занесло на зустрічну смугу руху, де передньою правою частиною зіткнувся із автомобілем ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 , що рухався у зустрічному напрямку із пасажиром ОСОБА_8 , що сиділа на передньому пасажирському сидінні.
У результаті зіткнення водій ОСОБА_7 , згідно висновку судової медичної експертизи № 002 від 13.01.2025 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки: перелом нижньої третини грудини, переломи ребер з права по різних анатомічних лініях, що ускладнилося правобічним напруженим пневмотораксом, забій м`яких тканин грудної клітки - припухлість, синюшність, садна на шкірі.
Закрита тупа травма грудної клітки спричинила тривалий, понад три тижні/21 день, розлад здоров`я і за цією ознакою відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Крім того, пасажир автомобіля ОСОБА_8 , згідно висновку судової медичної експертизи № 003 від 13.01.2025, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки: переломи ребер справа та зліва по різних анатомічних лініях; закритої тупої травми правого променево-зап`ясного суглобу - закритий перелом правої променевої кістки у типовому місці зі зміщенням, садна на тілі, у ділянці правого та лівого підребір`я.
Закрита тупа травма грудної клітки, закрита тупа травма правого променево-зап`ясного суглобу спричинили тривалий, понад три тижні/21 день, розлад здоров`я і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19 102-24/18974-ІТ від 09.10.2024 у даній дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ-2101 державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.
У заданій дорожній обстановці, можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди з боку водія автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_5 , з технічної точки зору, забезпечувалась виконанням вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, для чого він не мав будь-яких перешкод технічного характеру. При цьому в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_5 вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, у діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, вказавши, що 15 вересня 2024 року повертався з роботи на автомобілі. Під час руху йшов сильний дощ, узбіччя дороги було заросле рослинністю, у зв`язку з чим поворот дороги було погано видно. За його словами, під час руху автомобіль потрапив у вибоїну або калюжу («піймав бровку»), внаслідок чого транспортний засіб почало розвертати, після чого сталося зіткнення з автомобілем, у якому перебували потерпілі. Щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди зазначив, що інший автомобіль він помітив приблизно за 20–25 метрів до місця зіткнення. Намагався уникнути аварії, однак через наявність води та калюж на дорозі втратив контроль над транспортним засобом. За його словами, швидкість руху становила близько 80 км/год., однак перед поворотом він її зменшував. Також повідомив, що одразу після дорожньо-транспортної пригоди надавав допомогу потерпілим: допомагав діставати їх з автомобіля, викликав швидку медичну допомогу. Потерпілих було важко дістати з пошкодженого автомобіля, який був перевантажений різним господарським інвентарем та зібраним урожаєм винограду. Зазначив, що частково відшкодував завдану шкоду, зокрема передавав потерпілим кошти на лікування у сумі близько 10 000 грн., придбав запчастини для ремонту телефону потерпілого та передав потерпілим у користування інший автомобіль ВАЗ-2106, який придбав спеціально для цього, хоча, за словами потерпілих, останній перебував у незадовільному технічному стані. Крім того, обвинувачений висловив незгоду з висновками експертизи, вважаючи їх необґрунтованими, оскільки, на його думку, не було проведено слідчого експерименту безпосередньо на місці події за аналогічних погодних умов.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в день дорожньо-транспортної пригоди рухався автомобілем разом із дружиною із с. Дмитрашківка додому. Під час руху йшов сильний дощ. Зазначив, що побачив зустрічний автомобіль приблизно за 10-12 метрів до місця зіткнення. На його думку, цей автомобіль рухався з великою швидкістю, орієнтовно близько 100 км/год. Вказав, що унаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав травми грудної клітки та перебував на лікуванні. При цьому підтвердив, що обвинувачений після аварії допомагав діставати їх з автомобіля та передавав кошти на лікування, зокрема близько 5 000 грн. на ліки та 5 000 грн. на лікування зубів. Обвинувачений ОСОБА_5 дав йому в користування інший автомобіль ВАЗ 2106, однак в поганому технічному стані. Також зазначив, що цивільний позов у межах кримінального провадження не заявляв, оскільки сторони домовилися про добровільне відшкодування шкоди. Суворого покарання для обвинуваченого не просив.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила показання свого чоловіка щодо обставин події, пояснила, що під час руху розмовляла по телефону, тому момент самого зіткнення чітко не пам`ятає, зазначивши, що пам`ятає лише момент удару. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер та руки. Повідомила, що під час перебування в лікарні обвинувачений провідував її, приносив продукти. Також зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, оскільки він частково відшкодував завдану шкоду та просила суд не призначати йому суворого покарання.
Судом під час судового слідства були допитані свідки, які дали суду наступні пояснення.
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що знайомий з обвинуваченим. На місце дорожньо-транспортної пригоди прибув уже після її скоєння. Бачив працівників поліції та допомагав їм під час проведення замірів, зокрема тримав рулетку. Зазначив, що на проїжджій частині були значні калюжі, які могли ускладнювати рух транспортних засобів. Також повідомив, що обвинувачений перебував у шоковому стані, однак намагався допомагати потерпілим. Він також допомагав потерпілим, зокрема занести потерпілу до автомобіля швидкої допомоги. Протокол, який дав йому поліцейський, підписав без ознайомлення. Йшов сильний дощ, який ускладнював роботу поліції, надання допомоги потерпілим.
Від допиту заявленого захистом свідка ОСОБА_11 сторона захисту відмовилась. 
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У відповідності до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Крім часткового визнання вини обвинуваченим, отриманих в судовому засіданні показань потерпілих, свідка, суду також надані стороною обвинувачення в якості доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, наступні досліджені судом під час судового розгляду докази.
Протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 15 вересня 2024 року, яким встановлено, що огляд проводився на ділянці автомобільної дороги між смт Піщанка та с. Студена Тульчинського району Вінницької області за участю ОСОБА_5 та понятих. Згідно з протоколом, огляд місця події проводився у світлу пору доби за похмурої погоди при температурі повітря близько +15°С; проїзна частина має асфальтобетонне покриття, яке на момент огляду було мокрим. Дорога на даній ділянці пряма, загальною шириною 4,5 м, призначена для руху у двох напрямках по одній смузі в кожному, горизонтальна дорожня розмітка відсутня. Під час огляду встановлено розташування транспортних засобів після зіткнення: автомобіль ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , вишневого кольору знаходився на проїзній частині, розвернутий передньою частиною в напрямку с. Студена, при цьому відстань від переднього лівого колеса до краю проїзної частини становила 2,6 м, від заднього лівого - 3,8 м; автомобіль ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору знаходився на правому узбіччі (відносно напрямку огляду), розвернутий передньою частиною у бік смт Піщанка, при цьому відстань від переднього правого колеса до краю проїзної частини становила 4,5 м, від заднього правого - 3,9 м. Також у протоколі зафіксовано механічні пошкодження транспортних засобів: у автомобіля ВАЗ-2106 деформовано передню частину кузова (капот, решітку радіатора, бампер, фари, радіатор), пошкоджено ліве переднє крило та передні праві двері; автомобіль ВАЗ-2101 отримав значні пошкодження передньої правої частини, зокрема розбите вітрове скло, деформовано бампер, капот, решітку радіатора, праве переднє крило, пошкоджено диск переднього правого колеса та елементи моторного відсіку і ходової частини. Крім того, під час огляду на проїзній частині виявлено калюжу води протяжністю близько 32 м та шириною близько 1,4 м, при цьому слідів гальмування або юзу шин не зафіксовано, що також відображено у протоколі, план-схемі місця події та таблиці ілюстрацій (а.с. 162-171).
Висновок експерта за результатами судової інженерно-транспортної експертизи від 09.10.2024 року № СЕ-19/102-24/18974-ІТ, яким встановлено, що в заданій дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ-2101 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. Дати відповідь на питання про швидкість руху автомобіля ВАЗ-2101 перед початком розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди експертним (розрахунковим) шляхом не представляється можливим, по причинам вказаним в дослідницькій частині. В заданій дорожній ситуації, при умові, що в автомобілі ВАЗ-2101 були відсутні несправності, які можуть впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП, можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди з боку водія автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_5 з технічної точки зору забезпечувалась виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, для чого він не мав будь-яких перешкод технічного характеру. В заданій дорожній ситуації, при умові, що в автомобілі ВАЗ-2101 були відсутні несправності, які можуть впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП, у дія водія автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху. В заданій дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ-2106 (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. Дати відповідь на питання про швидкість руху автомобіля ВАЗ-2106 перед початком розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди експертним(розрахунковим) шляхом не представляється можливим, по причинам вказаним в дослідницькій частині. В ситуації, яка склалася, при заданому в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_7 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ-2101 шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху. В заданій дорожній ситуації, при вказаному в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, в діях водія автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. В заданій дорожній обстановці, при умові, що в автомобілі ВАЗ-2101 були відсутні несправності, які можуть впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП, невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_5 вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Крім того з висновку експерта від 09.10.2024 року № СЕ-19/102-24/18974-ІТ вбачається, що відстань між транспортними засобами в момент виникнення небезпеки для руху становила приблизно 10-20 м, тоді як зупинний шлях автомобіля ВАЗ-2106 становив 24,9-30,0 м, тобто перевищував вказану відстань. За таких умов навіть у разі застосування водієм автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_7 екстреного гальмування уникнути зіткнення було б неможливо, у зв`язку з чим експерт дійшов висновку, що в заданій дорожній ситуації та за вихідними даними, зазначеними в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_7 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ-2101 шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Разом з тим експерт зазначив, що для встановлення причин відхилення транспортного засобу від напрямку руху необхідно враховувати комплекс обставин пригоди, зокрема технічний стан транспортних засобів, дорожню обстановку, а також розташування транспортних засобів і слідів на місці події. З урахуванням вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України експерт дійшов висновку, що технічною умовою попередження дорожньо-транспортної пригоди було б обрання водієм автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_5 такого режиму руху (швидкості та прийомів керування), який би забезпечив проїзд зазначеної ділянки дороги без втрати поперечної стійкості транспортного засобу. При цьому, за умови відсутності у автомобіля ВАЗ-2101 технічних несправностей, які могли б вплинути на його керованість до початку розвитку події ДТП, експерт зазначив, що водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти виникненню пригоди шляхом дотримання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, однак у процесі руху обрав таку швидкість та прийоми керування, які призвели до виїзду автомобіля на смугу зустрічного руху та подальшого зіткнення з автомобілем ВАЗ-2106, що рухався у межах своєї смуги. У зв`язку з цим експерт зазначає, що за зазначених умов у діях водія автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_5 наявна невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, тоді як у діях водія автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_7 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, що перебували б у причинному зв`язку з виникненням ДТП, не встановлено (а.с.178).
Висновок експерта за результатами судової інженерно-транспортної експертизи від 15.11.2024 року № СЕ-19/102-24/18974-ІТ, яким встановлено, що на момент експертного огляду застосованими методами робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ-2101 (номерний знак НОМЕР_1 ) виконує свої конструктивні функції та невідповідностей вимогам п.31.4 Правил дорожнього руху не виявлено. У деталях та вузлах робочої гальмівної системи автомобіля ВАЗ-2101 (номерний знак НОМЕР_1 ) на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено. На момент експертного огляду застосованими методами рульове керування та ходова частина автомобіля ВАЗ-2101 (номерний знак НОМЕР_1 ) знаходиться у технічно несправному та непрацездатному стані через пошкодження вказані в дослідницькій частині. Виявлені під час дослідження несправності вказаних систем носять аварійний характер та їх виникнення може бути пов`язане із дією ударних навантажень, що діяли на елементи конструкції автомобіля під час розвитку дорожньо-транспортної пригоди. В деталях рульового керування та ходової частини автомобіля ВАЗ-2101 (номерний знак НОМЕР_1 ) до моменту ДТП не виявлено ознак, які б свідчили про невідповідність технічним вимогам п.31.4 Правил дорожнього руху, однак встановити стан рульового керування та ходової частини до моменту ДТП не видалось за можливе в зв`язку із аварійними пошкодженнями його деталей та вузлів. Оскільки під час експертного огляду у вузлах та агрегатах гальмівної системи, рульового керування та ходової частини автомобіля ВАЗ-2101 (номерний знак НОМЕР_1 ) не виявлено несправностей відповідно до вимог Правил дорожнього руху, проте встановити їх стан до моменту дорожньо-транспортної пригоди не видається за можливе, тому вирішення питання: «Якщо так, то чи дані технічні несправності системи рульового керування, гальмівної системи та ходової частини є наслідком конструктивних недоліків системи або порушення правил його експлуатації, та чи стоять вони в причинному зв`язку з виникненням ДТП?» втрачає технічний зміст і не досліджувалось (а.с.179-185).
Висновок експерта за результатами судової інженерно-транспортної експертизи від 15.11.2024 року № СЕ-19/102-24/18975-ІТ, яким встановлено, що на момент експертного огляду застосованими методами робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля ВАЗ-2106 (номерний знак НОМЕР_2 ) виконує свої конструктивні функції та невідповідностей вимогам п.31.4 Правил дорожнього руху не виявлено. У деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля ВАЗ-2106 (номерний знак НОМЕР_2 ) на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникли до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено. На момент експертного огляду застосованими методами ходова частина автомобіля ВАЗ-2106 (номерний знак НОМЕР_2 ) знаходиться у технічно несправному та непрацездатному стані через пошкодження вказані в дослідницькій частині. Виявлені під час дослідження несправності вказаних систем носять аварійний характер та їх виникнення може бути пов`язане із дією ударних навантажень, що діяли на елементи конструкції автомобіля під час розвитку дорожньо-транспортної пригоди. В деталях ходової частини автомобіля ВАЗ-2106 (номерний знак НОМЕР_2 ) до моменту ДТП не виявлено ознак, які б свідчили про невідповідність технічним вимогам п.31.4 Правил дорожнього руху та могли впливати на керованість даного автомобіля. Оскільки під час експертного огляду у вузлах та агрегатах гальмівної системи, рульового керування та ходової частини автомобіля ВАЗ-2106 (номерний знак НОМЕР_2 ) не виявлено несправностей відповідно до вимог Правил дорожнього руху, проте встановити їх стан до моменту дорожньо-транспортної пригоди не видається за можливе, тому вирішення питання: «Якщо так, то чи дані технічні несправності системи рульового керування, гальмівної системи та ходової частини є наслідком конструктивних недоліків системи або порушення правил його експлуатації, та чи стоять вони в причинному зв`язку з виникненням ДТП?» втрачає технічний зміст і не досліджувалось (а.с.186-192).
Висновок експерта № 3125 від 25 вересня 2024 року, відповідно до якого при проведенній експертизі крові громадянина ОСОБА_5 , 1986 р.н., методом газово- рідинної хроматографії, наявність метилового, етилового спиртів, а також пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.
Висновок експерта № 3126 від 30 вересня 2024 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі крові громадянина ОСОБА_5 , 1986 р.н., наявність в крові похідних барбітурової кислоти, алкалоїдів групи опію, похідних 1,4-бензодіазепіну, фенотіазіну та фенілалкіламіну, а також тетрагідроканабінолу не виявлено (а.с.193-198).
Висновок експерта № 083 від 21 жовтня 2024 року, відповідно до якого: 1. при проведенні судово-медичної експертизи медичних документів на ім`я громадянки ОСОБА_8 , встановлено, що у неї мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден на тілі, в ділянці правого та лівого підребір`я; закрита тупа травма правого променево зап`ястного суглобу - закритий перелом правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням. 2.Ушкодження, зазначені в п.1., утворились внаслідок дії тупих-твердих предметів(у), з різною контактуючою поверхню, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей в морфологічній характеристиці ушкоджень, до яких належать внутрішні частини салону автомобіля і згідно даних медичних документів, відповідають строку їх утворення, як це вказано в постанові слідчого, про призначення судово-медичної експертизи, тобто за обставин ДТП, яка мала місце 15.09.2024 року. 3. Закрита тупа травма правого променево зап`ястного суглобу - закритий перелом правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням у громадянки ОСОБА_8 , згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.», спричинила тривалий, понад три тижні / 21 день, розлад здоров`я і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Садна, згідно п.2.3.1.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р., №6, мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, тому за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень. 4. Діагноз: «Забій грудної клітки. Тупа травма живота.», був встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджений об`єктивними відомостями, тому згідно примітки до п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.», не враховується при оцінці ступеня тяжкості. Діагноз: «ЗЧМТ. Струс головного мозку.», в наданій медичній карті об`єктивними клінічними даними та нейровізуалізуючими дослідженнями не підтверджений, тому до уваги не приймається.» (а.с.200,201).
Висновок експерта № 082 від 21 жовтня 2024 року, відповідно до якого: 1. При проведенні, судово-медичної, експертизи медичних документів на ім`я громадянина ОСОБА_7 , встановлено, що у нього мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої-тупої травми грудної клітки-перелом Х ребра з права; правобічний напружений пневмоторакс; забій м`яких тканин грудної клітки-припухлість, синюшність, садна на шкірі. 2. Ушкодження, зазначені в п.1., утворились внаслідок дії тупих-твердих предметів(у), з різною контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей в морфологічній характеристиці ушкоджень, до яких належать внутрішні частини салону автомобіля і згідно даних медичних документів, відповідають строку їх утворення, як це вказано в постанові слідчого, про призначення, судово-медичної, експертизи, тобто за обставин ДТП, яка мала місце 15.09.2024 року. 3. Закрита-тупа травма грудної клітки у громадянина ОСОБА_7 , згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.», спричинила тривалий, понад три тижні/21 день, розлад здоров`я і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. 4. Діагноз: «Забій шийного відділу хребта.», був встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджений об`єктивними відомостями, тому згідно примітки до п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.». не враховується при оцінці ступеня тяжкості.» (а.с.202,203).
Висновок експерта № 002 від 02 січня 2025 року, відповідно до якого: 1. Під час проведення, додаткової судово-медичної, експертизи медичних документів на ім`я громадянина ОСОБА_7 , встановлено, що у нього мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої-тупої травми грудної клітки: перелом нижньої третини грудини; переломи ребер з права по різних анатомічних лініях, що ускладнилось правобічним напруженим пневмотораксом; забій м`яких тканин грудної клітки-припухлість, синюшність, садна на шкірі. 2. Ушкодження, зазначені в п.1., утворились внаслідок дії тупих-твердих предметів(у), з різною контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей в морфологічній характеристиці ушкоджень, до яких належать внутрішні частини салону автомобіля і згідно даних медичних документів, відповідають строку їх утворення, як це вказано в постанові слідчого, про призначення, судово-медичної, експертизи, тобто за обставин ДТП, яка мала місце 15.09.2024 року. 3. Закрита-тупа травма грудної клітки у громадянина ОСОБА_7 , згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.», спричинила тривалий, понад три тижні/21 день, розлад здоров`я і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. 4. Діагноз: «Забій шийного відділу хребта.», був встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджений об`єктивними відомостями, тому згідно примітки до п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.». не враховується при оцінці ступеня тяжкості. «Емфізема легень», зазначена в медичних документах на ім`я громадянина ОСОБА_7 , являється соматичним захворюванням, тому не враховується при оцінці ступеню тяжкості. Виявлені на КТ грудної клітки, «Вузлики правої легені», в причинно-наслідковому зв`язку з подією яка мала місце 15.09.2024 року не стоять, тому до уваги не приймаються (а.с.204,205).
Висновок експерта № 003 від 02 січня 2025 року, відповідно до якого: 1. Під час проведення, додаткової судово-медичної, експертизи медичних документів на ім`я громадянки ОСОБА_8 , встановлено, що у неї мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої-тупої травми грудної клітки: переломи ребер з права та з ліва по різних анатомічних лініях; закрита-тупа травма правого променево-зап`ястного суглобу-закритий перелом правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням; садна на тілі, в ділянці правого та лівого підребір`я. 2. Ушкодження, зазначені в п.1., утворились внаслідок дії тупих-твердих предметів(у), з різною контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей в морфологічній характеристиці ушкоджень, до яких належать внутрішні частини салону автомобіля і згідно даних медичних документів, відповідають строку їх утворення, як це вказано в постанові слідчого, про призначення, судово-медичної, експертизи, тобто за обставин ДТП, яка мала місце 15.09.2024 року. 3. Закрита-тупа травма грудної клітки, закрита-тупа травма правого променево-зап`ястного суглобу у громадянки ОСОБА_8 , згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.», спричинили тривалий, понад три тижні/21 день, розлад здоров`я і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Садна, згідно п.2.3.1.б «Правил, судово-медичного, визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р., №6, мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, тому за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень. 4. Діагноз: «Забій грудної клітки. Тупа травма живота.», був встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджений об`єктивними відомостями, тому згідно примітки до п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.». не враховується при оцінці ступеня тяжкості. Діагноз: «ЗЧМТ. Струс головного мозку.», в наданій медичній карті об`єктивними клінічними даними та нейровізуалізуючими дослідженнями не підтверджений, тому до уваги не приймається.» (а.с.206,207).
Ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 вересня 2024 року, якою було накладено арешт на автомобіль ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 , що згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 30.11.2000 року належить ОСОБА_12 , жительці АДРЕСА_2 , так як він являється речовим доказом по кримінальному провадженню №12024020190000280, після чого вказаний автомобіль постановлено передати на зберігання до арешт майданчику Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, чим обмежити власника у праві володіння, користування та розпорядження до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні. Накладено арешт на автомобіль ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , що згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 21.07.2017 року належить ОСОБА_13 , жительці АДРЕСА_3 , так як він являється речовим доказом по кримінальному провадженню №12024020190000280, після чого вказаний автомобіль постановлено передати на зберігання до арешт майданчику Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, чим обмежити власника у праві володіння, користування та розпорядження до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Постанову про приєднання до справи речового доказу від 15 вересня 2024 року, якою Автомобілі "ВАЗ-2106" д.н.з. НОМЕР_2 та «ВАЗ-2101» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано та приєднано як речові докази по кримінальному провадженні №12024020190000280, та передано на зберігання до арешт майданчику Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, терміном до завершення розслідування у кримінальному провадженні №12024020190000280 від 15.09.2024 року.
В судовому засіданні судом досліджено відомості, надані прокурором, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 : довідку-характеристику №2032 видану Піщанською селищною радою 06.12.2024, згідно з якою обвинувачений проживає в с-ще Піщанка, за місцем проживання характеризується задовільно, скарг від сусідів не надходило, до складу його сім`ї входять дружина та двоє малолітніх синів ОСОБА_14 (2013 р.н.) та ОСОБА_15 (2018 р.н.); вимогу до інформаційної підтримки Національної поліції України, що містить відомості про особу обвинуваченого та підтверджує наявність кримінального провадження №12024020190000280 від 15.09.2024; характеристику з місця роботи, видану ФГ «СК-ЛІДЕР» 27.12.2024, відповідно до якої ОСОБА_5 з 27.10.2021 працює на посаді тракториста-машиніста, зарекомендував себе як відповідальний та дисциплінований працівник, а у період з 24.02.2022 по 30.06.2023 проходив військову службу за мобілізацією; довідку КНП «Піщанська районна лікарня» від 06.12.2024, яка підтверджує, що обвинувачений не перебуває на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога; а також копії свідоцтв про народження дітей.
У процесі дослідження матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення цих доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі зазначені вище докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо належності та допустимості.
Суд вважає, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою, отримані у рамках діючого процесуального закону, доповнюють один одного та повністю підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обвинувальний акт у повному обсязі, вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена зібраними по справі доказами. Зазначив, що відповідно до висновків автотехнічної експертизи водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди за умови дотримання вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України щодо вибору безпечної швидкості з урахуванням дорожньої обстановки. З огляду на характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілих, які віднесені до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, просив суд визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Представник потерпілих, адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні звернув увагу суду на те, що, незважаючи на відсутність у потерпілих майнових претензій в даному кримінальному провадженні, що не виключає їх звернення до суду в порядку цивільного судочинства, факт порушення правил дорожнього руху з боку обвинуваченого має бути належним чином оцінений судом. Водночас зазначив, що сторони досягли домовленості щодо відшкодування шкоди, у зв`язку з чим підтримав позицію потерпілих щодо можливості призначення обвинуваченому більш м`якого покарання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що відповідно до принципу презумпції невинуватості всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь. Звернула увагу суду на незадовільний стан дорожнього покриття, зокрема на наявність калюж та зарослі узбіччя, що, на її думку, могли стати одним із факторів, які спричинили дорожньо-транспортну пригоду. Також просила суд врахувати щире каяття обвинуваченого, його поведінку після пригоди, надання допомоги потерпілим одразу після ДТП та часткове відшкодування завданої шкоди.
Суд зазначає, що, форма і зміст кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відноситься, верховенство права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.7, ч.2 ст.8 КПК України).
Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази у даному кримінальному провадженні, суд керується критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук та Йонкало проти України»).
При оцінці доказів суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» п. 43).
Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11 липня 2013 року у справі «Веренцов проти України» - п.86).
Таким чином, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, належності, допустимості, та взаємопов`язаності, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 , тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, а також особу обвинуваченого. Суд бере до уваги, що обвинувачений до вчинення даного кримінального правопорушення раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває, на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, має постійне місце роботи, утримує двох неповнолітніх дітей, а також проходив військову службу за мобілізацією.
Також суд враховує, що згідно з досудовою доповіддю щодо обвинуваченого, складеною посадовою особою Тульчинського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, за наявності низького ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та низького рівня небезпеки для суспільства уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, спрямованих на його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Зазначені заходи мають бути спрямовані на формування контролю над власною поведінкою. У разі, якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, Тульчинський районний сектор № 2 вважає за доцільне покласти на нього такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Разом з тим, у рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Також судом досліджено надані обвинуваченим ОСОБА_5 докази відшкодування завданої шкоди, а саме: розписку від 24.09.2024, складену потерпілим ОСОБА_7 , відповідно до якої останній підтверджує, що матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_5 не має, оскільки завдану шкоду відшкодовано у повному обсязі, зокрема шляхом повернення автомобіля та виплати грошових коштів у сумі 10 000 грн на лікування дружини ОСОБА_8 ; а також платіжні інструкції (банківські чеки), що підтверджують здійснення грошових переказів через АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яких убачається, що ОСОБА_16 перераховано 10 050 грн на рахунок ОСОБА_8 з призначенням платежу «на лікування», а ОСОБА_5 додатково здійснено грошові перекази на її користь у сумах 2 010,05 грн, 2 010,05 грн та 2 200 грн.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, а також добровільне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинуваченого  ОСОБА_5 та запобіганню вчинення нових правопорушень, буде призначення покарання у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України із позбавленням права керувати транспортними засобами.
Майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, обвинуваченим відшкодовано у добровільному порядку, у зв`язку з чим потерпілі матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не мають. У кримінальному провадженні потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 не заявлено.
По даному кримінальному провадженню проведено судові інженерно-транспортні експертизи: № СЕ-19/102-24/18974-ІТ від 09.10.2024 на суму 2 785,65 грн; № СЕ-19/102-24/18975-ІТ від 15.11.2024 на суму 1 989,75 грн; № СЕ-19/102-24/18976-ІТ від 15.11.2024 на суму 1 989,75 грн, загальна вартість проведення яких, згідно з довідками Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, становить 6 765 гривень 15 копійок, а тому вказані витрати відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК.
Викривачі у кримінальному провадженні відсутні. Винагорода викривачу не пропонувалась.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу, відносно ОСОБА_5 , не обиралася.
Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 вересня 2024 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, ч. 1 ст. 286 КК України, 368, 371, 373-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі чотирьох тисяч п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 76 500 (сімдесят шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, щодо ОСОБА_5 не застосовувалися.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи відповідно до довідки про витрати до висновку експерта № СЕ-19/102-24/18974-ІТ від 09.10.2024 у розмірі 2 785,65 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи відповідно до довідки про витрати до висновку експерта № СЕ-19/102-24/18975-ІТ від 15.11.2024 у розмірі 1 989,75 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи відповідно до довідки про витрати до висновку експерта № СЕ-19/102-24/18976-ІТ від 15.11.2024 у розмірі 1 989,75 грн.
Скасувати арешт майна, застосований у даному кримінальному провадженні відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 вересня 2024 року.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобілі «ВАЗ-2106» д.н.з. НОМЕР_2 та «ВАЗ-2101» д.н.з. НОМЕР_1 , які були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №12024020190000280 та передані на зберігання до арештмайданчика Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, повернути їх законним володільцям.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: