Справа № 465/2434/25 
Провадження 2/465/2219/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
09.03.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Величка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Венгринюк О.Р.,
представника позивача Феденишина В.Я.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Слотила Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачів про відшкодування шкоди.
В обґрунтування поданого позову зазначає, що за змістом постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.02.2025 року (провадження №3/456/212/2025, суддя Писарев О.Ю.) 30.12.2024 року о 9.50 год. по вулиці Котляревського-Левинського, що знаходиться у м. Львові, між транспортними засобами Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , темно - синього кольору, під керуванням власника даного транспортного засобу - ОСОБА_1 , та AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_2 , з вини ОСОБА_1 , який, рухаючись по другорядній дорозі, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу), не дав переваги в pyci автомобілю AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , відбулося ДТП, яке нанесло позивачу, як власнику вищезазначеного транспортного засобу, значні матеріальні збитки.
Згідно висновку судового експерта Холодцова Д.В. №22702 від 19.02.2025 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача на момент дослідження складає 357 638 грн. 13 коп., що і становить розмір матеріальної шкоди та підлягає стягненню з відповідачів. 3 даним судовим експертом позивачем був складений та підписаний договір про надання експертних послуг від 06.01.2025 року, після чого в той самий день позивач оплатив його (судового експерта) послуги, перерахувавши на рахунок останнього 6000 гривень, чим поніс додаткові вимушені матеріальні витрати.
На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ «Страховою компанія «Еталон». З огляду на поліс № СА/0134571 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09.04.2024 року ліміт відповідальності страхової компанії за заподіяння шкоди майну складає 160 000 грн. Відповідно, з врахуванням франшизи, яка передбачена вищезазначеним полісом у сумі 3200 грн., позивачу підлягають до відшкодування матеріальні збитки у сумі 156 800 грн. 
Однак, ПАТ «Страхова компанія «Еталон», в якій застраховано відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , після ознайомлення з вищезазначеним висновком експерта нічого не відшкодувало позивачеві, з чим останній не може погодитися. Як з відповідачем ОСОБА_1 , так і з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» в телефонному режимі неодноразово обговорювалась можливість в добровільному порядку відшкодувати матеріальні збитки, завдані позивачу внаслідок ДТП. Однак, відповідачами аргументи позивача були проігноровані. Відповідно, позивач змушений був відновлювати свій транспортний засіб AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , за власний рахунок та звернутися в суд з позовом до відповідачів щодо відшкодування матеріальних збитків.
З метою проведення ремонту автомобіля позивач звернувся до ФОП ОСОБА_3 , який відновив автомобіль позивача AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , за суму коштів, дещо меншу аніж було зазначено у вищезгаданому висновку експерта №22702 від 19.02.2025 р., а саме вартість ремонту склала 289 063, 00 грн.
З огляду на це позивач вважає за доцільне здійснювати нарахування сум відшкодування саме від суми фактичного матеріального збитку, тобто з тих фактичних витрат, які він поніс під час відновлення свого автомобіля у сумі 289 063, 00 грн. 
У позовній заяві наголошується, що страховиком не здійснено жодного відшкодування позивачеві, а тому сума виплати за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, для ПАТ «Страхова компанія «Еталон» повинна становити 156 800 грн. Водночас з відповідача ОСОБА_1 , на переконання позивача, підлягає стягненню на користь позивача різниця фактичної вартості відновлювального ремонту та розміру страхового відшкодування, яке підлягає сплаті страховиком, плюс додаткові витрати позивача, а всього 139 663 грн. В цю суму враховані франшиза в розмірі 3200 грн., також вимушені витрати - 6000 грн., які позивач був змушений понести на проведення незалежної судової експертизи № 22702 від 19.02.2025 року, та витрати на евакуатор у сумі 1400 грн., які позивач вимушено поніс 30.12.2024 року для транспортування транспортного засобу для подальшого його (автомобіля) ремонту.
Відповідно, позивач як потерпілий внаслідок ДТП, просить стягнути з відповідачів на його користь відшкодування завданої шкоди у зазначеному вище розмірі. 
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 20.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
11.06.2025 року представником відповідача ПАТ «Страхова компанія «Еталон» подано до суду відзив на позовну заяву. В такому зазначається, що позивачем додано до позовної заяви висновок судового експерта Холодцова Д.В. від 19.02.2025 року № 22702 про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної власнику КТЗ «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до якого сума матеріального збитку, завданого власникові КТЗ, складає 120 346,56 грн. (з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, без ПДВ).
При цьому, наголошується, що транспортний засіб «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_2 , - 2014 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Враховуючи вищевикладене, при визначені розміру матеріального збитку для визначення сум, які підлягають відшкодуванню страховою компанією, врахування коефіцієнту фізичного зносу є обов`язковим. Тому, за змістом поданого відзиву, для визначення обсягу відповідальності страховика не може враховуватися вартість відновлювального ремонту, визначена без коефіцієнта фізичного зносу та з ПДВ, яка у висновку експерта визначена у сумі 357638,13 грн.
Також представник відповідача зазначає, що відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовується саме оцінена шкода, даний закон не містить норм, відповідно до яких страховик має відшкодовувати потерпілому фактично понесенні витрати. Одночасно звертає увагу на те, що згідно страхового поліса СА/0134571 визначена франшиза у розмірі 3 200,00 грн., яка не може бути знівельована та покладена для відшкодування на страхову компанію. 
Так, відповідно до п.п. 12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. А тому, з урахуванням усього вищевикладеного представник відповідача вважає, що вимога позивача про стягнення на його користь з ПрАТ «СК «Еталон» 156 800,00 грн. в якості матеріального відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, є незаконною та необґрунтованою.
23.06.2025 року представником відповідача Ходовицького Т.Б. подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що сторона відповідача не погоджується з вимогами та доводами позовної заяви, вважає позов безпідставним та таким, в задоволенні якого слід відмовити. При цьому, вказує, що в Акті виконаних робіт №6 практично у тому ж порядку та з майже ідентичною вартістю (різниця у кілька десятків гривень) перераховано назву кожної запасної частини, які були нібито замінені, порівняно з переліком запасних частин та калькуляцією їх вартості, що вказані у Додатку № 2 «Визначення вартості відновлювального ремонту (Сер).» до висновку експерта № 22702 від 19.02.2025 року. Це дає підстави припускати, що СПД ФОП ОСОБА_3 застосував плагіат при складанні Акту виконаних робіт №6. Крім того, на першій сторінці акту виконаних робіт №6, де власне і вказано перелік та вартість виконаних робіт і замінених деталей, відсутні підпис та печатка СПД ФОП ОСОБА_3 , що також викликає підозри та обґрунтовані сумніви сторони відповідача в достовірності такого доказу як Акт виконаних робіт №6. 
Крім цього, звертається увага на те, що до висновку експерта № 22702 від 19.02.2025 року долучено дві різні підготовлені за допомогою програмного комплексу AUDATEX AudaNET калькуляції визначення вартості відновлювального ремонту та визначення вартості відновлювального ремонту з врахуванням зносу (Додатки № 2 та № 3 до висновку) під одним і тим же вихідним номером, але з відмінностями в калькуляції. Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5), взагалі не передбачено надання судовим експертом до одного висновку експертного дослідження дві різні калькуляції: визначення вартості відновлювального ремонту та визначення вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових.
Щодо відмінностей у калькуляціях, долучених до висновку експерта № 22702 від 19.02.2025 року, то у додатку № 2 до Висновку № 22702 Визначення вартості відновлювального ремонту до висновку на сторінці 4 «Зведені дані по розрахунку» в розділі "Запасні частини" застосована невідомого походження надбавка до запасних частин в розмірі 20,0 %, а на сторінці 5 калькуляції задіяні додаткові коди позиція № «51» надбавка 20,0 %.
Також, як стверджує сторона відповідача, експертом у висновку № 22702 від 19.02.2025 року не наданого повної об`єктивної відповіді по визначенню того, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових є фактичною вартістю матеріального збитку. Також судовим експертом при підготовці висновку не враховано загальні вимоги до розрахунку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ. Відновлювальний ремонт та визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, здійснюється, в тому числі, з урахуванням економічної доцільності відновлювального ремонту (ремонтної операції). Якщо відновлювальний ремонт є технічно неможливим чи економічно недоцільним (необґрунтованим), КТЗ вважається фізично знищеним.
Так, ринкова вартість КТЗ Ауді А 4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно вимог позовної заяви та висновку експерта мала б становити: 349744,07 + 357638,13 (ринкова вартість в пошкодженому стані + вартість відновлювального ремонту без коефіцієнта фізичного зносу) = 707 382,20 грн., що значно перевищує визначену судовим експертом Холодцовим Д.В. ринкову вартість КТЗ до ДТП 30.12.2024 року (707382,20 – 470090,60 = 237291,16 грн.), що суперечить вимогам п. 1.6, п. 8.2 та п. 8.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.
Крім цього, при складанні висновку експерта № 22702 від 19.02.2025 року не враховано роз`яснення Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу.
Враховуючи усе вищенаведене, доводи та вимоги позовної заяви представник відповідача Ходовицького Т.Б. вважає необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим у їх задоволенні просить відмовити. 
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.09.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Гука Владислава Михайловича від 08.09.2025 року про призначення додаткової експертизи відмовлено.
Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 25.11.2025 року підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.02.2026 року клопотання відповідача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Слотила Романа Володимировича про призначення додаткових судової автотоварознавчої і транспортно-товарознавчої експертизи – повернуто заявникам.
Згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 09.03.2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Слотила Романа Володимировича про повернення до стадії підготовчого судового засідання у справі, поновлення процесуального строку та призначення у справі додаткової судової транспортно-товарознавчої експертизи – відмовлено.
В судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.
Відповідач та його представник в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечили з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. При цьому, зазначили, що вважають вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, визначену експертним шляхом та позивачем у поданій позовній заяві, необгрунтовано завищеною.
Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Еталон», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про наявність поважних причин неприбуття не заявляв.
З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.02.2025 року у справі №456/161/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Як вбачається із вказаної постанови, 30.12.2024 року о 9:50 год. в м. Львів на перехресті вулиць Котляревського - Левинського водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ «FORD», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу), не надав переваги в русі ТЗ «AUDI», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого сталось зіткнення та обидва ТЗ отримали механічні пошкодження і матеріальні збитки, травмованих немає, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
Як вбачається із висновку експерта Холодцова Д.В. за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження № 22702 від 19.02.2025 року, ринкова вартість автомобіля AUDI A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , без врахування пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП (до ДТП 30.12.2024 року), становила 470 090,60 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля AUDI A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, в цінах на дату ДТП, становила 357 638,13 грн. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля AUDI A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 30.12.2024 року, в цінах на дату ДТП, без врахування податку на додану вартість (без ПДВ), становить 120 346 грн. 53 коп.
Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № СА/0134571 від 09.04.2024 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 станом на момент виникнення ДТП була застрахована в СК «Еталон». Строк дії страхування становить з 10.04.2024 року до 09.04.2025 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, визначена у розмірі 160 000 грн.
Як вбачаться із акту виконаних робіт № 6 від 18.03.2025 року, складеного СПД ФО ОСОБА_3 , який не є платником ПДВ, вартість відновлювального ремонту автомобіля AUDI А4, д.н.з НОМЕР_2 , становить 289 063 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 3 від 18.03.2025 року ОСОБА_2 сплатив вказану суму за виконані роботи згідно акту № 6 від 18.03.2025 року.
При цьому, зазначений вище акт виконаних робіт суд вважає належним і допустимим доказом фактично понесених позивачем витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу AUDI А4, д.н.з НОМЕР_2 , адже, попри вказівку відповідача про відсутність підписів на такому, в ході судового розгляду встановлено, що такий в дійсності містить підписи виконавця та замовника робіт, при цьому, підпис виконавця засвідчений печаткою суб`єкта підприємницької діяльності СПД ФОП ОСОБА_3 , яким виконувався відновлювальний ремонт. 
Відповідно до ст. 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів.
Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну (ст.980 ЦК України).
Суд зауважує, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладено між ОСОБА_1 та СК «Еталон» 09.04.2024 року.
За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.
Згідно із ч.1 ст.18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, враховуючи, що договір страхування, оформлений полісом, укладено 09.04.2024 року, тобто до введення в дію Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №3720-IX від 21.05.2024 року та згідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами, тобто у даному випадку на умовах, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року з подальшими змінами) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, в тому числі пов`язаних із відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі – КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 (далі – Методика).
Відповідно до п. 1.3 Методики її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
Пунктом 1.6 Методики визначено, що фізичний знос КТЗ (його складників) – утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників); відновлювальний ремонт (або ремонт) – комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.
Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості) (п. 2.4 Методики).
Пунктом 3.9 Методики передбачено, що фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації. Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників.
Отже, оцінюючи заявлену позивачем вимогу про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» матеріального відшкодування в розмірі 156 800 грн. суд зазначає, що згідно наданого стороною позивача висновку експерта № 22702 від 19.02.2025 року вартість відновлювального ремонту автомобіля AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, становить 120 346 грн. 53 коп.
Окрім того, спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності; вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
З урахуванням наведеного суд вважає обгрунтованими доводи відзиву відповідача СК "Еталон" про те, що страховик не може нести відповідальність більшу, ніж визначена експертом вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу. А тому, з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_2 слід стягнути страхове відшкодування в розмірі 117146 гривень 53 коп. (120 346 грн. 53 коп. (вартість ремонту із рахуванням коефіцієнту фізичного зносу) – 3200 грн. (розмір франшизи за договором). Суд також бере до уваги те, що вказана сума не перевищує ліміту страхової суми за шкоду, заподіяну майну, обумовленої полісом страхування в розмірі 160 000 грн.
Відповідно до пункту 3 частини першої ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Щодо тверджень представника відповідача про невідповідність висновку експерта суд зазначає, що вказане не підтверджується жодними доказами. Представником відповідача не надано суду підтвердження неналежності вказаного висновку. Крім цього, загальні посилання представника відповідача на невідповідність окремих позицій ремонтної калькуляції, яка взята до уваги судовим експертом, не грунтуються на будь-яких матеріалах, які б могли бути підставою для обгрунтованого сумніву в складеному експертом висновку або його кваліфікації щодо виявлення пошкоджень, спричинених внаслідок ДТП транспортному засобу, який був об`єктом дослідження. 
Окрім того, в судовому засіданні допитувався судовий експерт ОСОБА_4 . Останній зазначив, що здійснив огляд транспортного засобу у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Також пояснив, що здійснював частковий розбір транспортного засобу Audi A4 з метою встановлення вартості відновлювального ремонту. Зазначив, що вартість відновлювального ремонту ним визначено правильно у відповідності до вимог закону та фактичних обставин заподіяної шкоди. При цьому, калькуляції, які є додатками до висновку експерта, складалися з урахуванням того, що у висновку давалися відповіді на питання, які потребували обрахунку вартості відновлювального ремонту як з ПДВ, так і без ПДВ. Так, в додатку №2 до висновку у графі "задіяні коди" позиція 02 означає, що ПДВ обнулене, а позиція 51 відображає врахування такого у вартості матеріалів. Крім цього, експерт вказав на хибність доводів сторони відповідача щодо можливості завищення у висновку вартості відновлювального ремонту, адже обрахунок здійснюється на спеціальному програмному забезпеченні і виключає можливість в ручному режимі коригувати виведені показники. Також зазначив, що точно визначати розмір збитку по фотографіях, як на цьому наполягає відповідач, неможливо, адже в ході безпосереднього огляду пошкодженого транспортного засобу експертом та проведення розбірки автомобіля виявляються приховані пошкодження. Так, і у випадку ОСОБА_2 було з`ясовано на місці огляду при піднятті автомобіля на підйомнику, що переднє колесо було зміщене, внаслідок ДТП відбувся також зсув капота по відношенню до крила тощо. Тому розрахунки проводилися з урахуванням усіх конкретних обставин і встановлених фактів, відповідно, вважати, що автомобіль потребував заміни лише фари, крила і ремонту бампера, безпідставно. Одночасно експерт зазначив, що згідно існуючих методик проведення автотоварознавчих досліджень пошкодження деталі внаслідок ДТП передбачає її заміну, а не ремонт, як про це вказав у судовому засіданні відповідач, наполягаючи на тому, що пошкоджений бампер можна спаяти, а не міняти на новий. 
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ст.999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 4 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Згідно з частинами першою, другою ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У постанові від 22.02.2022 року у справі 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21)Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі № 147/66/17).
Так, системний аналіз Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.
При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.
Зазначений правовий висновок неодноразово та послідовно зазначається у постановах Верховного Суду у релевантних справах, зокрема в постанові Верховного Суду від 25.05.2022 року у справі № 503/1597/16-ц.
З огляду на частину другу статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнав власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнав чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Як послідовно визначено у сталій практиці Верховного Суду, підставним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (постанова ВС від 18.02.2022 року, справа №522/1251/15-ц).
З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з винної у ДТП особи на користь позивача матеріальної шкоди, завданої дорожньою-транспортною пригодою, що становить різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Подібні висновки викладені у постанові ВС від 22 лютого 2022 року у справі 201/16373/16-ц.
А тому, із урахуванням зазначених вище законодавчих положень, оскільки вина водія застрахованого транспортного засобу встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили, є підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 130463 грн. 00 коп. Вказаний розмір судом розраховується із урахуванням заявлених позивачем позовних вимог (139663,00 грн.), неможливості суду виходу за межі таких та враховується той факт, що у позовну вимогу про стягнення з відповідача матеріального відшкодування позивачем включено 6000 грн., які понесені останнім у зв`язку із проведенням експертизи та є процесуальними витратами у справі. Окрім того, заявлену позивачем до відповідача ОСОБА_1 суму відшкодування слід зменшити на розмір франшизи, яку відповідач відшкодував в добровільному порядку, що підтвердив представник позивача безпосередньо в судовому засіданні. 
Також згідно положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, в тому числі, з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відтак, розмір відшкодування, заявлений позивачем до відповідача ОСОБА_1 , включає в себе витрати позивача за перевезення пошкодженого автомобіля в розмірі 1400 грн., які підтверджені платіжною інструкцією від 30.12.2024 року №0.0.4101333443.1 про перерахування ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_5 оплати за перевезення автомобіля UDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП.
При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що різниця між вартістю проведеного ремонту транспортного засобу та визначеною за цим рішенням сумою страхового відшкодування становить 171916,47 коп. (289063,00 грн. (вартість ремонту) - 117146,53 грн. (присуджене страхове відшкодування) = 171916,47 грн.), проте, суд не може вийти за межі позовних вимог, заявлених позивачем. А тому, розрахунки відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, здійснено, виходячи із заявленого ОСОБА_2 у поданій позовній заяві розміру відшкодування 139663,00 грн., до якого позивач включив також франшизу, що на час розгляду справи в суді уже відшкодована відповідачем ОСОБА_1 , витрати на переміщення автомобіля та вартість проведеної у справі експертизи, яка по своїй правовій природі відноситься до процесуальних витрат у справі. 
Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати , пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із договору про надання експертних послуг № 22702 від 06.01.2025 року вартість послуг експерта Холодцова Д.В. щодо проведення експертного дослідження становить 6000,00 грн. Актом наданих послуг №22702 від 19.02.2025 року ОСОБА_2 , як замовник експертизи, та експерт ОСОБА_4 , як виконавець експертизи, підтвердили обсяг наданих послуг, їх вартість у сумі 6000,00 грн., відсутність взаємних претензій по наданим послугам і розрахункам. 
Відтак, слід стягнути в рівних частинах з відповідача ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертизи від 19.02.2025 року в розмірі 6000 грн. 00 коп.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із квитанції до платіжної інструкції № 28 від 21.03.2025 року, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2964 грн. 70 коп. Відтак, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 1304 грн. 60 коп., а з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_2 - 1170 грн. 92 коп.
Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди – задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 130463 (сто тридцять тисяч чотириста шістдесят три) гривні 00 коп. за шкоду, завдану внаслідок ДТП. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 117146 (сто сімнадцять тисяч сто сорок шість) гривень 53 коп.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертизи від 19.02.2025 року в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1304 (одну тисячу триста чотири) гривні 60 коп. на відшкодування судового збору пропорційно розміру задоволених вимог. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_2 1170 (одну тисячу сто сімдесят) гривень 92 коп. на відшкодування судового збору пропорційно розміру задоволених вимог. 
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 19.03.2026 року.

Позивач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон», код ЄДРПОУ – 20080515, м. Київ, вул. Гарматна,8, приміщення 6.

Суддя Величко О.В.