ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
01.04.2026	Справа № 910/15691/25	

За позовом	Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірбіс 2001»	
до	Антимонопольного комітету України	
про	визнання недійсними та скасування рішення	
Суддя Босий В.П.
секретар судового засідання Дупляченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:	не з`явився;	
від відповідача:	Іздебська У.І.	

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірбіс 2001» (далі - ТОВ «Ірбіс 2001») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - Комітет/АМК/Відділення) про визнання недійсними та скасування рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/206-р/к від 16.10.2025 у справі №429/60/119-рп/к.24 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання.
21.01.2026 до Господарського суду міста Києва від Комітету надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі стверджуючи про відсутність в діях Комітету порушень норм діючого законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення.
В судовому засіданні 11.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.04.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце, дату і час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.
Представник відповідача в судове засідання з`явилась, надала пояснення по суті спору, проти позову заперечила та просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В судовому засіданні 01.04.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2025 адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатами розгляду справи №429/60/119-рп/к.24 прийнято рішення №60/206-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі - «Рішення»), яким визнано, що, зокрема Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірбіс 2001» вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у процедурі закупівлі: «Охоронні послуги - кодом CPV за ДК 021:2015 - 79710000-4 (Фізична охорона адміністративної будівлі Держфінмоніторингу по вул. Білоруській, 24 і прилеглої до неї території, окремих приміщень та матеріальних цінностей в цій будівлі у лютому частково-грудні 2022р.)», яка проводилась Державною службою фінансового моніторингу України за допомогою електронної системи «Prozorro», ідентифікатор закупівлі системі - UA-2022-01-21-014186-b» подання інформації в неповному обсязі на вимогу заступника Голови Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 06.01.2023 №128-21.1/09-594е у встановлений ним строк.
За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірбіс 2001» накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн. (п. 3 резолютивної частини Рішення). 
Обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зводяться до того, що спірне рішення є незаконним, необґрунтованим, а висновки, які містяться в рішенні здійснено внаслідок неповного з`ясування обставин справи, а обставини, які мають значення для справи і які визнано встановленими, не доведені.
Так, позивач вказує наступне.
В Рішенні не наведено жодної конкретної інформації: ані про адреси електронних скриньок, ані дані про ІР-адреси, з яких відбувався вхід до електронних скриньок та до систем електронного банкінгу, ані про дії підприємств, які вони здійснювали після входу до відповідних електронних кабінетів, ані про осіб, які зазначені як Особа-1 та Особа-2, а лише зазначено: «Інформація з обмеженим доступом».
В Рішенні не наведено жодної конкретної інформації щодо найменування та характеристик програмного забезпечення, яке використовувалось ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес», на якому саме обладнанні таке програмне забезпечення встановлене і яким чином це пов`язує вказані підприємства.
В Рішенні не наведена інформація про найменування, місцезнаходження «одних і тих же контрагентів», які саме господарські операції здійснювались між ними. Відповідач ніяким чином не аналізує ситуацію на ринку та в своєму Рішенні не спростовує можливість укладення двома різними охоронним підприємствами господарських договорів з одними й тими ж контрагентами.
В Рішенні відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що власники, керівники та працівники ТОВ «Ірбіс 2001» здійснюють контроль - тобто можливість чинити вирішальний вплив на господарську діяльність ТОВ «СЕКУТОР». Так само Рішення не вказує яким саме чином власники, керівники та працівники ТОВ «СЕКУТОР» чинили вирішальний вплив на господарську діяльність ТОВ «Ірбіс 2001» в термінах Закону України «Про захист економічної конкуренції» та в будь-який інший спосіб, не вказаний в даному законі.
Документи тендерних пропозицій ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «СЕКУТОР» мають різний склад, складалися та надавалися замовнику в складі тендерних пропозицій за процедурою закупівлі різними особами. 
Використання одного і той самого програмного забезпечення, яким в Україні користується багато юридичних та фізичних осіб, спосіб завантаження, а також подібність властивостей файлів, не є доказом для підтвердження узгодженості дій конкретних осіб. Такі висновки, повинні бути підтверджені відповідними фахівцями (судовими експертами) в результаті проведення відповідних експертних досліджень (судових експертиз). Таких експертних висновків не надано, а їх підміна голослівними твердженнями фахівців відповідача, є незаконною та неналежною спробою штучно і без належних на те підстав звинуватити позивача у незаконних діях. 
Відділенням не надано інформації, що вказані фінансові операції та операцій для вхід до своїх електронних поштових скриньок здійснювався з метою спотворення результатів торгів, під час участі вказаних підприємств у процедурі закупівель, більш того, відповідачем не встановлено взагалі перерахування коштів вказаних підприємств одне одному.
В Рішенні не зазначено, в чому саме полягало узгодження дій ТОВ «СЕКУТОР» та позивача та як їх дії могли вплинути та вплинули на результати закупівлі. 
Жодних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем та третьою особою якихось дій, спрямованих на координацію поведінки під час закупівлі відділенням не встановлено та в Рішенні не зазначено, а лише встановлено можливість у вчиненні таких дій. Тобто має місце підміна понять. 
В Рішенні не зазначено, що стало підставою розпочати розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, Комітет зазначав, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах своїх повноважень, а також у порядку та спосіб, встановлений законом; висновки, викладені у Рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими; Комітетом надано належну оцінку обставинам справи та прийнято законне та обґрунтоване рішення про встановлення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та про притягнення позивача як порушника до визначеної Законом відповідальності.
Комітетом, з метою виконання завдань, встановлених Законом України «Про Антимонопольний комітет України», здійснювався державний контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, та контроль щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель.
ТОВ «СЕКУТОР» (попереднє найменування - ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес») та ТОВ «Ірбіс 2001» брали участь в процедурі закупівлі: «Охоронні послуги за кодом CPV за ДК 021:2015 - 79710000-4 (Фізична охорона адміністративної будівлі Держфінмоніторингу по вул. Білоруській, 24 і прилеглої до неї території, окремих приміщень та матеріальних цінностей в цій будівлі у лютому частково-грудні 2022р.)», яка проводилась Державною службою фінансового моніторингу України за допомогою електронної системи «Prozorro», ідентифікатор закупівлі системі - UA-2022-01-21-014186-b (Процедура закупівлі, Торги). 
Розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 27.06.2024 № 60/119-рп/к (Розпорядження) розпочато розгляд справи № 429/60/119-рп/к.24 за ознаками вчинення ТОВ «СЕКУТОР» (попереднє найменування - ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес») та ТОВ «Ірбіс 2001», порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у Процедурах закупівель.
За результатами розгляду справи № 429/60/119-рп/к.24 дії ТОВ «СЕКУТОР» (попередне найменування - ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес») та ТОВ «Ірбіс 2001» визнано антиконкурентними узгодженими діями, які стосуються спотворення результатів торгів під час участі у Процедурах закупівель, що є порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону №2210.
Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» від 26.11.1993 №3659-ХІІ (далі по тексту - Закон №3659-ХІІ) Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.
Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.
Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, уповноважених з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.
Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині:
1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;
2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій;
3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції;
4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції;
5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель;
6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції (стаття 3 Закону №3659-ХІІ). 
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 вказаного Закону у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.
З матеріалів даної справи вбачається, що Комітетом, встановлено, що ТОВ «СЕКУТОР» (попереднє найменування - ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес») та ТОВ «Ірбіс 2001» використовували одні і ті ж IP-адрес:
- при керуванні своїми банківськими рахунками;
- при здійсненні входу до свої електронних поштових скриньок.
Відповідно до інформації, що була надана Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» листом від 11.12.2023 №20.1.0.0.0/7-231207/32550 (вх. № 60-01/1912кі від 11.12.2023) та інформації, що була надана Акціонерним банком «Південний», листом від 04.03.2024 №32/001/7618/2024-БТ (вх. № 60-01/413кі від 08.03.2024) встановлено, що ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» у період проведення процедури закупівлі, здійснювали вхід до автоматизованих систем дистанційного самообслуговування «Клієнт-Банк» для здійснення фінансових операцій з одних IP-адрес НОМЕР_2, НОМЕР_1 в одні й ті ж самі дні та у близькі проміжки часу.
Крім того, ТОВ «Держзакупівлі. Онлайн» листом від 13.12.2023 №131223-1 (вх. № 60-01/1953кі від 19.12.2023) надало інформацію про реєстраційні дані ТОВ «Ірбіс 2001», які були вказані при реєстрації на електронному майданчику, зокрема е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1.
ТОВ «ЗАКУПІВЛІ: ЮА» листом від 14.12.2023 №14-12-23-3 (вх. № 60-01/1962 від 20.12.2023) надало інформацію про реєстраційні дані ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес», які були вказані при реєстрації на електронному майданчику, зокрема е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Також, за результатами аналізу, документів завантажених ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» до системи «Прозорро» для участі у процедурі закупівлі, Комітетом було встановлено, що відповідачі зазначали вказані електронні поштові скриньки у своїх тендерних пропозиціях.
За інформацією, яка була надана Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнет», листом від 22.04.2024 №270/01/01-08 (вх. № 60-01/1009кі від 30.04.2024) встановлено, що у період проведення процедури закупівлі відповідачі входили до своїх електронних поштових скриньок з однієї ІР-адреси НОМЕР_1 , в одні й ті ж самі дні та у близькі проміжки часу.
ТОВ «ФРІНЕТ» листом від 01.05.2024 №01/05/24-03 (вх. № 60-01/1746 від 07.05.2024) повідомило, що IP-адреса НОМЕР_1 є статичною та у період з 01.01.2022 по 01.03.2022, тобто у період проведення процедури закупівлі, була закріплена за Дроздовим Ігорем Олександровичем відповідно до заяви про приєднання до публічного договору про надання телекомунікаційних послуг від 23.05.2018 №441143179. Адреса надання послуг: вул. Бориса Гмирі, 1/2, офіс 64, м. Київ.
Зазначена адреса збігається з юридичною адресою одного з відповідачів ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес». Дроздов І.О. листом від 17.05.2024 б/н (вх. № 60-01/1876 від 20.05.2024) повідомив, що послуги з доступу до мережі Інтернет замовлялися ним для власного користування. Разом з тим, жодних обґрунтованих пояснень щодо користування IP-адресою НОМЕР_1 сторонніми особами не надав.
ТОВ «Х-СОМ» (лист від 26.04.2024 №26/04-2024, вх. № 60-01/1643 від 29.04.2024) повідомило, що IP-адреса НОМЕР_2 є статичною та у період з 01.01.2022 по 01.03.2022, тобто у період проведення процедури закупівлі була надана Дроздовій Олені Іванівні на підставі публічного договору про надання телекомунікаційних послуг від 19.10.2020. Адреса надання послуг: АДРЕСА_1 .
Згідно з інформацією, яка була надана Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 12.06.2023 №2600-0704-5/117287 (вх. № 60-01/935кі від 12.06.2023), протягом 2022 року, в тому числі під час проведення процедури закупівлі, ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» трудових відносин з Дроздовим І.О. та Дроздовою О.І. не мали.
В той же час, згідно відомостей з ЄДР Дроздова О.І. з 29.01.2015 до 02.03.2017 була засновником ТОВ «Ірбіс-2001».
Отже, відповідачі у період проведення процедури закупівлі керували своїми банківськими рахунками та здійснювали вхід до своїх електронних поштових скриньок з одних IP-адрес, які надавались у користування третім особам, одна з яких (109.251.115.249) була виділена фізичній особі за місцезнаходженням одного з Відповідачів (ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес».
Такі встановлені обставини не може бути дають підстави для про спільну (узгоджену) поведінку при здійсненні відповідачами своєї господарської діяльності, а також про наявність умов для обміну інформацією між ними, у тому числі й щодо підготовки та участі в процедурі закупівлі.
Відповідно до інформації, що була надана АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» у період проведення процедури закупівлі входили до автоматизованої системи дистанційного самообслуговування Інтернет-банкінг для керування банківськими рахунками з використанням одного програмного забезпечення з одних IP-адрес, зокрема в одні й ті ж дні та близькі проміжки часу.
Таким чином, використання відповідачами у період проведення процедури закупівлі одного й того ж програмного забезпечення під час керування своїми банківськими рахунками, з урахуванням вчинення таких дій з використанням спільних IP-адрес, свідчить про наявність умов для обміну інформацією між відповідачами під час підготовки та участі в процедурі закупівлі.
Крім того, за результатами аналізу інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» та інформації, що була надана АБ «Південний» встановлено, що протягом 2022 року, зокрема у період проведення процедури закупівлі, у ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» (наразі - ТОВ «СЕКУТОР») існували господарські відносини із одними і тими ж фізичними особами-підприємцями, а саме: 
- Фізичною особою-підприємцем Дроздовою Оленою Іванівною, РНОКПП НОМЕР_3 (далі - ФОП Дроздова О.І.);
- Фізичною особою-підприємцем Дроздовим Ігорем Олександровичем, РНОКПП НОМЕР_4 (далі - ФОП Дроздов 1.О.).
Отже, забезпечення господарської діяльності відповідачів шляхом взаємодії ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» (наразі - ТОВ «СЕКУТОР») з однаковими контрагентами (постачальниками/покупцями) вказує на координацію поведінки відповідачів під час здійснення своєї господарської діяльності, про єдність економічних інтересів до, під час та після проведення процедури закупівлі та свідчить про обмін інформацією між відповідачами.
Щодо спільних властивостей файлів ТОВ «Приватна служба охорони» та ПП «Конгрес. Технології безпеки» позивач зазначає, що той факт, що ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» (наразі - ТОВ «СЕКУТОР» створювали документи з використанням версій однакових загальновживаних програм не є достатньою підставою для висновку, що документи складалися одними і тими ж особами або що ці особи діяли узгоджено. 
Суд відзначає, що зазначене оцінювалось Комітетом у сукупності з властивостями таких файлів тендерних пропозицій, а також з рахуванням інших доказів, встановлених під час розгляду справи.
Так, відновідно до пункту 1.3. розділу III «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» Тендерної документації замовника всі визначені цією тендерною документацією документи тендерної пропозиції завантажуються в електронну систему закупівель у вигляді скан-копій придатних для машино зчитування (файли з розширенням «..pdf.», «..jpeg.», тощо), зміст та вигляд яких повинен відповідати оригіналам відповідних документів, згідно яких виготовляються такі скан-копії.
Тендерні пропозиції ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» (наразі - ТОВ «СЕКУТОР») мають однаковий спосіб завантаження до електронної системи закупівель «Прозорро», а саме: основну частину документів пропозицій Відповідачі завантажили одним файлом, які мають схожі назви, створені в один день (04.02.2022) та у близький проміжок часу.
Крім того, за результатами аналізу властивостей PDF-файлів завантажених ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» до електронної системи закупівель «Прозорро», для участі у процедурі закупівлі, було встановлено, що вони мають спільні властивості.
Отже, властивості PDF-файлів (властивості, які автоматично вписуються у файл під час створення), завантажених відповідачами мають однакові значення параметрів: «Програма»: «ABBYY FineReader 12» у версії PDF-1.5. 
Властивості документа (метадані) - це докладні відомості про файл, які описують його. Властивості файлів відображають налаштування програмного забезпечення, в якому були створені, на конкретному технічному пристрої з визначенням індивідуальних характеристик останніх. 
Відтак властивості файлів є унікальним вхідними даними про електронний документ та відрізняються залежно від автора файлу, обладнання, яке використовується для його виготовлення.
За результатами аналізу властивостей PDF-файлів, завантажених іншими суб`єктами господарювання, Комітетом було встановлено, що для сканування документів у форматі pdf інші учасники використовували різні програмні забезпечення. Так, наприклад: 
- ПП «Славія».- «Програма»: «Canon MF8000C Series» у версії PDF-1.3;
- ТОВ «ЛЕГАЛ ФОРС» РІ ГРУП» - «Програма»: Microsoft Word 2010 у версії PDF-1.5;
- ТОВ «А! ОХОРОНА» - «Програма»: Canon MF440 Series у версif Adobe PSL 1.4e for Canon.
Зазначене свідчить про те, що між відповідачами відбувся обмін інформацією або до підготовки документів залучалась одна особа та одне обладнання, що дає підстави для висновку про те, що під час підготовки документів та участі у процедурі закупівлі ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» діяли узгоджено.
Крім того, оцінка зазначених обставин здійснювалась в сукупності та взаємозв`язку з врахуванням інших обставин справи. 
Також, відповідно до інформації, що була надана АТ КБ «ПриватБанк» та інформації, що була надана АБ «Південний» ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» у період проведення Процедури закупівлі, здійснювали вхід в систему дистанційного обслуговування та здійснення платежів в одні й ті ж самі дні та у близькі проміжки часу.
За інформацією, яка була надана ТОВ «Укрнет», у період проведення процедури закупівлі, відповідачі входили до своїх електронних поштових скриньок в одні й ті ж самі дні та у близькі проміжки часу.
Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ТОВ «Приватна служба охорони» та ПП «Конгрес. Технології безпеки» під час участі у процедурах закупівель, здійснювали вхід до автоматизованої системи дистанційного самообслуговування «Клієнт-Банк» для здійснення фінансових операцій з одних IP-адрес, в одні дні та в близькі проміжки часу.
Синхронність дій у часі під час входу до електронних кабінетів системи дистанційного обслуговування для здійснення фінансових операцій та для входу до своїх електронних поштових скриньок, враховуючи використання однакових IP-адрес, вказує на системний погоджений характер поведінки відповідачів під час участі у процедурі закупівлі та свідчить про наявність умов для обміну інформацією між ТОВ «Ірбіс 2001» та ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» та про узгодженість дій під час участі у процедурі закупівлі. 
Суд відзначає, що координація (узгоджені дії) суб`єктів господарювання може здійснюватися в будь-якій узгодженій поведінці (дія, бездіяльність) суб`єктів ринку, зокрема при укладенні ними угод в якій-небудь формі; прийнятті об`єднанням рішень в якій-небудь формі; створенні суб`єкта господарювання, метою або наслідком якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, які створили вказаний суб`єкт, або між ними і новоствореним суб`єктом господарювання. 
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» конкурентна процедура закупівлі - здійснення конкурентного відбору учасників за процедурами закупівлі відкритих торгів, торгів з обмеженою участю та конкурентного діалогу.
Узгодженням дій учасників тендеру (торгів/процедури закупівлі) (не менше двох) є відмова таких учасників від самостійної участі у Процедурі закупівлі та самостійного прийняття рішень щодо формування та зміни конкурсних (тендерних) пропозицій, що полягає у координації поведінки таких суб`єктів як на стадії підготовки конкурсної документації (узгодження цін та інших умов, спільна підготовка документів), так і на стадії безпосереднього проведення конкурсу (поділ лотів тощо).
Таким чином, встановлені Комітетом в антимонопольній справі обставини у своїй сукупності свідчать, що учасники узгоджено здійснювали підготовку до участі у процедурі закупівлі.
Частиною 2 статті 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію. 
Згідно з пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.
Частиною першою статті 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання. Узгодженими діями є також створення суб`єкта господарювання, об`єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили зазначений суб`єкт господарювання, об`єднання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання, або вступ до такого об`єднання, крім випадків, передбачених Законом України «Про медіа».
Тобто, як антиконкурентні узгоджені дії учасників торгів (не менше двох) можуть розглядатися дії та/або бездіяльність таких учасників, які прямо чи опосередковано свідчать про відмову таких учасників від самостійної участі в торгах та самостійного прийняття рішень щодо формування та зміни конкурсних (тендерних) пропозицій, у тому числі шляхом координації поведінки таких суб`єктів як на стадії підготовки пропозицій (узгодження цін та інших умов, спільна підготовка документів), так і на стадії безпосереднього проведення торгів. 
Крім того, для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію. Негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).
Змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації; змагальність учасників процедури закупівлі з огляду на приписи статей 1, 5, 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією; встановлені АМК обставини виключають таку змагальність, що свідчить про узгоджену поведінку позивача, яка й призвела до спотворення результатів торгів.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №924/978/17, від 11.09.2018 у справі №916/505/17, від 20.11.2018 у справі №910/22523/17.
При цьому, згідно з пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.
Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.
Таким чином, для визначення Комітетом порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки конкурсних пропозицій, що, у свою чергу, призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця аукціону.
Крім того, суд зазначає, що Закон України «Про захист економічної конкуренції» не містить обов`язкової вимоги щодо встановлення Комітетом ознак порушення у вигляді дослідження цін, що пропонуються учасниками торгів/аукціону при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосується спотворення результатів торгів.
Між тим, суд зазначає, що процедури закупівлі/торги передбачають здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця, тобто змагальність учасників процедур закупівель ґрунтується на тому, що кожен з них, не будучи обізнаним щодо змісту та ціни пропозицій інших учасників, пропонує кращі умови за найнижчими цінами.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про захист економічної конкуренції», при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про захист економічної конкуренції», особи, які беруть (брали) участь у справі, мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, знімати копії (фотокопії) з матеріалів справи та робити виписки (крім інформації з обмеженим доступом та інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть (брали) участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи) - після одержання копії подання з попередніми висновками у справі (витягу з подання, що не містить інформації з обмеженим доступом та інформації, визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть (брали) участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи); наводити докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення (заперечення), пропозиції щодо питань, які виносяться на експертизу; одержувати копії рішень у справі (витяги з них, крім інформації з обмеженим доступом, а також інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі); оскаржувати рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України у порядку, визначеному законом; користуватися послугами перекладача; інші права, передбачені законодавством про захист економічної конкуренції.
Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.
Статтею 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення.
Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 №5, (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 року №169- р) затверджено Порядок розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Згідно п. 1 розділу VIІІ Порядку розгляду заяв і справ, у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення, обґрунтування розміру штрафу та спростування заперечень, наданих особами, які беруть участь у справі, до подання з попередніми висновками у справі (у разі їх наявності).
Відтак, законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку доказів, які повинні бути зібрані органами Комітету під час розслідування справи про антиконкурентні узгоджені дії на торгах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.08.2019 у справі №910/12487/19.
Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст статей 1, 5, 6 Закону №2210 змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.
Близька за змістом правова позиція висловлена у низці постанов Верховного Суду, в тому числі в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №924/381/17, від 12.06.2018 у справі №922/5616/15, від 18.10.2018 у справі №916/3214/17, від 18.12.2018 у справі №922/5617/15, від 05.03.2020 у справі №924/552/19, від 11.06.2020 у справі №910/10212/19, від 22.10.2019 у справі №910/2988/18, від 05.08.2018 у справі №922/2513/18, від 07.11.2019 у справі №914/1696/18, від 02.07.2020 у справі №927/741/19.
Крім того, відповідно до висновків викладених у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №910/13306/18 господарські суди у розгляді справ про оскарження рішення Антимонопольного комітету України мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України правових норм у розгляді антимонопольної справи, повноту з`ясування обставин, які мають значення для справи; доведення АМК обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; відповідність висновків, викладених у Рішенні АМК, обставинам справи. Водночас суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції та самостійно встановлювати, зокрема, обставини інкримінованого порушення, збирати докази, що відноситься до дискреційних повноважень органів Антимонопольного комітету України під час розгляду антимонопольної справи.
При цьому, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що Закон №2210-III не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від «спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції». Цілком зрозуміло, що така «домовленість» навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому, питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України. 
Близький за змістом висновок викладений Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 у справі №914/1696/18, від 13.08.2019 у справі №916/2670/18, від 05.08.2019 у справі №922/2513/18, в ухвалі Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №923/330/19.
Також суд враховує правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18 про те, що: «Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування у справі, який може змінюватися в процесі її розгляду».
Законодавство України не забороняє суб`єктам господарювання, що приймають участь в одній процедурі закупівлі мати господарські договірні відносини між собою, зокрема укладати договори одне з одним, проте наявність економічних відносин між Учасниками в період до та під час проведення Процедур закупівель свідчить про наявність фінансової підтримки одне одного та заінтересованості в здійсненні підприємницької діяльності на одному ринку конкурентом.
Щодо тверджень позивача викладених у позовній заяві, суд їх відхиляє, з огляду на наступне. 
Комітет обмежуючи в оприлюдненні інформацію в частині персональних даних фізичної особи діяло в спосіб та у межах, визначених спеціальним законодавством, зокрема статті 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» (далі - Закон №3659), Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон №2210) та Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженим розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року №5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 року за №90/299.
Так, відповідно до статті 22-1 Закону №3659, інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню та оприлюдненню, крім випадків: 1) надання інформації органам слідства та суду відповідно до закону; 2) недотримання вимог, встановлених частиною другою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»; 3) інших випадків, встановлених законом.
Частиною 2 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що органи Антимонопольного комітету України оприлюднюють рішення за результатом розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України протягом 10 робочих днів з дня його прийняття. Рішення підлягає оприлюдненню в повному обсязі, крім інформації, яка визначена інформацією з обмеженим доступом. Інформація з обмеженим доступом має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, який забезпечує достатній її захист та достатню прозорість щодо обґрунтування органом Антимонопольного комітету України прийнятого рішення.
Відповідно до пункту 5 розділу VIII Порядку рішення у справі надається для виконання відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Крім осіб, яким рішення надано на виконання відповідно до абзацу першого цього пункту, рішення у справі (витяг з нього, що не містить інформації з обмеженим доступом, яка має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, що забезпечує достатній її захист та водночас повноту обґрунтування органом Комітету прийнятого рішення, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення Комітету інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі) надсилається особам, які брали участь у справі.
Отже, Рішення Комітету було складено та надано позивачу з урахуванням інформації, що підлягає охороні, оскільки інформація щодо фізичних осіб - є персональними даними.
В той же час, враховуючи розгляд судом даної справи, у наданих Комітетом копіях матеріалів антимонопольної справи, відповідного пункту в статті 22-1 Закону №3659 зазначена інформація в межах розгляду даної справи була відкрита суду та, відповідно, позивачу.
Щодо твердження позивача про те, що в Рішенні не зазначено, що стало підставою розпочати розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону №2210 органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за:
- заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції;
- поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;
- власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.
Так, з розділу 3 «Процесуальні дії» Рішення Відділення вбачається, що справа №429/60/119-рп/к.24 була розпочата розпорядженням адміністративної колегії від 27.06.2024 №60/119-рп/к за ознаками вчинення ТОВ «Група охоронних компаній «Конгрес» та ТОВ «Ірбіс 2001» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону №2210, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.
Тобто, вказана справа була розпочата за власною ініціативою Комітету, що відповідає нормі Закону №2210.
Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що Комітетом описано обставини проведення торгів, встановлено та доведено наявність ознак протиправного діяння позивача з посиланням на відповідні докази та факти (розділ 5 Рішення «Встановлення антиконкурентних узгоджених дій»).
У свою чергу, кваліфікація порушення викладена у розділі 6 Рішення «Кваліфікація порушення відповідачами конкурентного законодавства».
Крім того, остаточні висновки Комітету, викладені у розділі 8 Рішення, в якому відповідач чітко визначив, що дії позивача щодо процедури закупівлі є узгодженою поведінкою, яка стосується спотворення результатів такої процедури закупівлі.
З огляду на вищезазначене, суд зазначає, що відповідачі в антимонопольній справі під час підготовки пропозицій для участі у Торгах діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівель відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».
Узгодивши свою поведінку та свої тендерні пропозиції, відповідачі в антимонопольній справі тим самим усунули конкуренцію та змагальність між собою, а отже спотворили результат проведених Торгів, порушивши право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, а відтак, вчинили антиконкурентні узгоджені дії, заборонені Законом України «Про захист економічної конкуренції».
Таким чином, з огляду на положення чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що Комітет в оскаржуваному рішенні дійшов обґрунтованих висновків, що, зокрема Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірбіс 2001» вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у процедурі закупівлі: «Охоронні послуги - кодом CPV за ДК 021:2015 - 79710000-4 (Фізична охорона адміністративної будівлі Держфінмоніторингу по вул. Білоруській, 24 і прилеглої до неї території, окремих приміщень та матеріальних цінностей в цій будівлі у лютому частково-грудні 2022р.)», яка проводилась Державною службою фінансового моніторингу України за допомогою електронної системи «Prozorro», ідентифікатор закупівлі системі - UA-2022-01-21-014186-b».
Статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.
Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.
Перевіривши юридичну оцінку обставин справи Комітету та повноту їх встановлення в оскаржуваному Рішенні, суд дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимоги Закону України «Про захист економічної конкуренції», Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, який затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 №5, у зв`язку з чим всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини сторін.
Суд зазначає, що при розгляді антимонопольної справи Комітетом повністю з`ясовано та доведено належними доказами обставини, які мають значення для справи, висновки у повній мірі відповідають обставинам справи, ним не було порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За таких обставин, викладені в оскаржуваному Рішенні висновки відповідача відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права, є законними та обґрунтованими.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню та у задоволенні позову слід відмовити з викладених обставин.
Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.
Керуючись статтями 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірбіс 2001» відмовити повністю.
2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.04.2026.

Суддя В.П. Босий