ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

17 березня 2026 року	Справа №160/33466/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 № 4761, в частині внесення зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.10.2025 № 6727 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за вересень 2025 року» шляхом виключення ОСОБА_1 із Додатку 2, згідно якого виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань, військовослужбовців, які не обіймають (тимчасово виконують) посади, визначені штатом у складі командування і штабу військової частини (зведеного підрозділу), та включення ОСОБА_1 до Додатку 1, згідно якого виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних завдань);
визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 № 4761 в частині утримання з ОСОБА_1 зайво сплаченої додаткової винагороди.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що йому було виплачено додаткову винагороду 50000,00 грн., яку в подальшому на його переконання, безпідставно було утримано відповідачем.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 року відкрито провадження у справі №160/33466/25, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
09.12.2025 через систему "Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог.
Позивач вказав, що після подання позовної заяви ним було самостійно здобуто частину витребуваних документів у позовній заяві, зокрема витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 № 4761. З вказаного витягу з наказу було встановлено про допущення технічної описки в позовних вимогах.
Слід вважати правильними позовні вимоги в наступній редакції:
визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 № 4761, в частині внесення зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.10.2025 № 6727 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за вересень 2025 року» шляхом виключення ОСОБА_1 із Додатку 2, згідно якого виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань, військовослужбовців, які не обіймають (тимчасово виконують) посади, визначені штатом у складі командування і штабу військової частини (зведеного підрозділу), та включення ОСОБА_1 до Додатку 1, згідно якого виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних завдань);
визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 № 4761 в частині утримання з ОСОБА_1 зайво сплаченої додаткової винагороди.
Враховуючи наведене, суд приймає до розгляду уточнені позовні вимоги.
Від Військової частини НОМЕР_1 через систему «Електронний суд» 12.12.2025 надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
У період з 20 по 31 жовтня 2025 року робочою групою під керівництвом начальника управління соціального забезпечення Центрального фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 .
За результатами перевірки складено акт від 31 жовтня 2025 р. № 1781/58779.
За результатами дослідження правомірності виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану (50 тис. грн.) перевіркою встановлено, що система пунктів управління Військової частини НОМЕР_1 , що по тексту наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2025 №№4856/ДСК отримала назву “штаб, що здійснює оперативне (бойове) управління” не є штабом військової частини, а залученні до складу цієї системи пунктів управління військової частини військовослужбовці, які не займають штатні посади у командуванні та штабі військової частини, не мають права отримувати додаткову винагороду із розрахунку 50 тис. грн на місяць.
Таким чином, в порушення вимог пункту 1-1 Постанови № 168 та пункту 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2025 № 6727, додаткова винагорода із розрахунку 50 000 грн. (пропорційно дням, зазначеним в наказі) нарахована військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які не обіймали (тимчасово не виконували) посади визначені штатом у складі командування та штабу військової частини, що призвело до переплати грошового забезпечення на суму 498 020 грн.
Службовою перевіркою встановлено, що нарахування відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2025 № 6727 додаткової винагороди із розрахунку 50 000 грн. (пропорційно дням, зазначеним в наказі) військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які не обіймали (тимчасово не виконували) посади визначені штатом у складі командування та штабу військової частини, не відповідає роз`ясненню Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 14.11.2023 №220/13/7643.
За результатами службової перевірки винесено наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 № 4761.
Військовою частиною НОМЕР_1 через систему "Електронний суд" 22.12.2025 подані додаткові пояснення у справі.
Відповідач наголошує, що позивач не обіймав (тимчасово не виконував) посаду, визначену штатом у складі командування та штабу військової частини, у зв`язку з чим не набув право на додаткову винагороду в розмірі 50 000 гривень -військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (утому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).
Ухвалою суду від 29.01.2026 продовжено процесуальний строк розгляду справи на 30 днів.
Ухвалою суду від 27.02.2026 продовжено строк розгляду адміністративної справи №160/33466/25 на розумний строк , достатній для всебічного та повного розгляду справи.
В період з 02.03.2026 по 16.03.2026 суддя знаходилась на лікарняному, що підтверджується довідкою Відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Справа розглянута тв перший день виходу судді з лікарняного.
Судом встановлено наступні обставини, які підтверджені матеріалами справи.
Позивач – ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді офіцера відділення комунікацій, що підтверджується витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.05.2025 №207.
Наказом Військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2024 №4856/ДСК сформовано «об`єднаний штаб», який здійснює оперативне (бойове) управління підрозділами (в т.ч. приданими), що ведуть воєнні (бойові) дії, організувавши систему пунктів управління. 
Відповідно до витягу з бойового розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2025 №562/дск/147/окп з метою подальшого виконання завдань, щодо відсічі збройної агресії з боку російської федерації та реагування на зміни в оперативній обстановці та з метою виконання бойового наказу командира 3 ошбр від 01.09.2025 №13т, наказано молодшому лейтенанту ОСОБА_1 з 01.09.2025 до 01.10.2025 організувати та забезпечити:
фото та відеофіксацію ведення бойових дій підрозділами 3 ошбр;
здійснення інформаційно-комунікативного забезпечення 3 ошбр;
забезпечення об`єктивного та вчасного висвітлення інформації про факти, діяльність, результати та наслідки ворожої агресії в зоні відповідальності 3 ошбр;
підготовку матеріалів про виконання завдань за призначенням та життєдіяльність військових підрозділів (окремих військовослужбовців), які перебувають у підпорядкуванні 3 ошбр;
організацію та координацію роботи представників ЗМІ (у тому числі іноземних) які акредитовані для роботи в районах ведення бойових дій в смузі відповідальності 3 ошбр на об`єктах військової, критичної інфраструктури;
координацію роботи прес-офіцерів оперативно-тактичних угрупувань та мобільних прес-груп Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗС України, відряджених до підрозділів 3 ошбр.
За період з 01 вересня 2025 по 30 вересня 2025 позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. пропорційно дням участі, що відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказу Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, якими встановлено виплату додаткової винагороди в розмірі 50 000 гривень -військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).
За дорученням командира Військової частини НОМЕР_1 , на підставі рапорту начальника фінансово-економічної служби -головного бухгалтера Військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2025 вх №65620, начальником групи з`ясування обставин, причин та умов вчинення правопорушень Військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 було проведено службову перевірку за фактом виявлених під час перевірки фактів переплат додаткової винагороди з розрахунку 50 тисяч гривень з метою їх відшкодування та притягнення винних посадових осіб до відповідальності.
В ході проведення службової перевірки встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2024 №№4856/ДСК сформовано об`єднаний штаб, який здійснює оперативне (бойове) управління підрозділами (в тому числі приданими), що ведуть воєнні (бойові) дії, організувавши систему пунктів управління (далі по тексту об`єднаний штаб). До складу пунктів управління включені військовослужбовці, які обіймають посади у складі командування і штабу, визначені штатом військової частини, так і військовослужбовці, які обіймають посади в інших підрозділах (службах) військової частини. 
З погляду командування Військової частини НОМЕР_1 , залучення військовослужбовців до складу об`єднаного штабу є підставою для виплати їм додаткової винагороди у розмірі 50 тис. грн. 
Враховуючи необхідність врегулювання даного питання, Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України було надано відповідне роз`яснення від 14.11.2023 №220/13/7643, в якому чітко зазначено підстави та умови виплати додаткової грошової винагороди із розрахунку 50 тис. на місяць: залучення військовослужбовців до складу ОВУ, а військовослужбовців, які обіймають (тимчасово виконують) посади, визначені штатом у складі командування і штабу військової частини до оперативного бойового управління підпорядкованими підрозділами на командному пункті військової частини; здійснення ОВУ (командним пунктом військової частини) оперативного (бойового) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною першого ешелону або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань у складі ОВУ (на командному пункті військової частини). 
Система пунктів управління Військової частини НОМЕР_1 , що по тексту наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2025 №№4856/ДСК отримала назву штаб, що здійснює оперативне (бойове) управління не є штабом військової частини, а залученні до складу цієї системи пунктів управління військової частини військовослужбовці, які не займають штатні посади у командуванні та штабі військової частини, не мають права отримувати додаткову винагороду із розрахунку 50 тис. грн на місяць. Таким чином, в порушення вимог пункту 1-1 Постанови № 168 та пункту 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2025 № 6727, додаткова винагорода із розрахунку 50000 грн. (пропорційно дням, зазначеним в наказі) нарахована військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які не обіймали (тимчасово не виконували) посади визначені штатом у складі командування та штабу військової частини, що призвело до переплати грошового забезпечення на суму 498 020 грн.
За висновками службової перевірки, в ході проведення службової перевірки встановлено, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2025 №6727 додаткова винагорода із розрахунку 50000 грн. (пропорційно дням, зазначеним в наказі) нарахована військовослужбовцям Військової частини, зазначеним у додатку №3 до Акту перевірки, які не обіймали (тимчасово не виконували) посади визначені штатом у складі командування та штабу військової частини.
Вказані військовослужбовці виконували бойові (спеціальні) завдання на командному пункті військової частини у складі штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районнами ведення бойових (воєнних дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки).
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15.11.2025 №4761 «Про результати службової перевірки», наказано в п. 2 внести зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.10.2025 №6727 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за вересень 2025 року», а саме: виключити із Додатку 2, згідно якого виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань, військовослужбовців, які не обіймають (тимчасово виконують) посади. визначені штатом у складі командування і штабу військової частини (зведеного підрозділу), відповідно до додатку 1 до цього наказу.
Включено до Додатку 1, згідно якого виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних завдань), відповідно до додатку 1 до цього наказу (п. 3).
Не погоджуючись із п. 2 та п. 3 наказу Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 №4761, позивач з відповідним позовом звернувся до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Приписами ч. 1 ст. 9 Закону України №2011-ХІІ від 20.12.1991 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 ст. 9 Закону №2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України ( ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII).
28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», статті 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 28 червня 2023 року № 3161-IX Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (Постанова КМУ № 168).
Згідно п. 1-1 Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони.
За п. 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до п. 2-1 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (Порядок №260, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України.
Відповідно до п.2 Розділу XXXIV Порядку №260 додаткова винагорода у розмірі 50000 грн. виплачується - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).
Відповідно до п. 4 розділу XXXIV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань, що дають право на додаткову винагороду у розмірі 50000,00 грн. не заперечується відповідачем.
Підставою для видання спірного наказу в частині, оскарженої позивачем , були висновки службової перевірки, які грунтувались на роз`ясненні Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 14.11.2023 №220/13/7643, відповідно до яких умовою для що виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі 50 000 грн є: «залучення військовослужбовців до складу ОВУ, а військовослужбовців, які обіймають (тимчасово виконують) посади, визначені штатом у складі командування і штабу військової частини – до оперативного бойового управління підпорядкованими підрозділами на командному пункті військової частини».
Відповідач вважає, що оскільки позивач не займає посаду, визначену штатом у складі штабу військової частини НОМЕР_1 , то в нього відсутнє право на отримання додаткової винагороди у розмірі 50 000 грн пропорційно до днів виконання завдань.
Однак, як встановлено з Постанови № 168, що такої умови, як обіймання (тимчасове виконання) такими військовослужбовцями посад, визначених штатом у складі штабу військової частини, не міститься.
У розділі 3 Тимчасового Бойового Статуту механізованих військ Сухопутних військ Збройних Сил України (далі Бойовий Статут) наводяться основи управлінської діяльності, розкриваються вимоги і принципи управління військовою частиною (підрозділом) у бойовій обстановці під час підготовки бою (дій) та у ході його ведення. Дається визначення системи управління, описується її структура, розкривається призначення і основи функціонування компонентів системи управління. У розділі показане місце штабу в системі управління військами в бойовій обстановці, як основного органу управління, розкрита роль штабу в підготовці військ та органів управління до виконання поставлених завдань.
Відповідно до пункту 3.2.1.2 Бойового Статуту встановлено , що до органів управління відносять: 
командування (персональний штаб); штаб (координаційний штаб); служби (відділи) родів військ (спеціальний штаб);
командування (персональний штаб) група керівного складу, до якої входять командир та його заступники і помічники. До командування також можуть входити інші окремі службові особи і тимчасово створені (нештатні) органи, які призначені для виконання функцій управління військовою частиною (підрозділами) у різних ланках;
штаб (координаційний штаб) основний орган управління повсякденною діяльністю підрозділів у мирний час та управління ними в бойовій обстановці.
Служби (відділи) родів військ (спеціальний штаб) формуються із фахівців вузької направленості. Наявність їх в органах управління обумовлена складністю і різноманітністю завдань із управління різнорідними підрозділами, необхідністю мати спеціальні органи управління для керівництва підготовкою і застосуванням підрозділів родів військ і спеціальних військ.
23.08.2024 року Головнокомандувачем Збройних Сил України затверджено Доктрину «Пункти управління (командні пункти) та організація роботи на них» (Доктрина).
Згідно пункту 2.3.2. Доктрини до структури основного командного пункту бригади (на якому і виконував завдання позивач) входить командування та основні підрозділи: секції/групи: відділення персоналу; відділення психологічної підтримки персоналу; відділення розвідки; оперативне відділення, командний пункт штабу (в складі: відділення бойового управління, відділення поточних бойових дій, відділення напрямків, групи узагальнення обстановки), інформаційно-аналітична група штабу; відділення логістики штабу; відділення зв`язку та інформаційних систем; відділення підготовки, група підготовки штабу; група цивільно-військового співробітництва; відділення ОВгП; відділення (групи) БпС; відділення сил підтримки; відділення ППО; служба/група РЕБ; служба/група ОДТ та СІ; медична служба; інші підрозділи, за рішенням командира.
Військовою частиною НОМЕР_1 наказом №4856/ДСК від 01.12.2024 з метою впорядкування складу штабу, який здійснює оперативне (бойове) управління підрозділами (в тому числі приданими силами), що ведуть воєнні (бойові) дії, а також системи пунктів управління тактичної ланки відповідно до Доктрини «Пункти управління (командні пункти) та організація роботи на них», затвердженої Головнокомандувачем Збройних Сил України 23.08.2024, сформовано штаб, який здійснює оперативне (бойове) управління підрозділами (в тому числі приданими), що ведуть воєнні (бойові) дії, організувавши систему пунктів управління.
До складу основного командного пункту Військової частини НОМЕР_1 , який входить до системи пунктів управління сформованого штабу, включено як командування так і секцію комунікацій, сформовану за рахунок відділення комунікацій.
Тобто, посада офіцера відділення комунікацій, яку займає позивач , відноситься до штабу, який здійснює оперативне (бойове) управління підрозділами (в тому числі придатними), що ведуть воєнні (бойові) дії.
Суд також враховує, що в Постанові №168 і в Порядку №260 міститься посилання на «штаб військової частини, який здійснює оперативне (бойове) управління …».
З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку про виконання позивачем у спірний період, як особою яка відноситься до штабу, який здійснює оперативне (бойове) управління підрозділами (в тому числі придатними), що ведуть воєнні (бойові) дії Військової частини НОМЕР_1 , бойових (спеціальних) завдань у складі командування військової частини.
Суд відхиляє посилання відповідача на роз`яснення Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 14.11.2023 № 220/13/7643, яке слугувало підставою для внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2025 №6727 в частині виключення військовослужбовців про виплату додаткової винагороди у розмірі 50000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
За правовою позицією Верховного Суду у постанові від 18.07.2019 у справі №826/2426/16, у постанові від 18.05.2022 року у справі №440/170/20, листи міністерств, інших органів влади не є нормативно-правовими актами і не можуть встановлювати нові правові норми, а мають лише інформаційний, рекомендаційний, роз`яснювальний характер та є службовою кореспонденцією.
Оскільки лист-роз`яснення Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 14.11.2023 № 220/13/7643 не є нормативно-правовим актом, у відповідача були відсутні підстави для обмеження прав позивача в частині отримання додаткової винагороди.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи встановлені обставини справи і вищенаведені правові норми, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судом не здійснюється розподіл судових витрат. у задоволенні позовних вимог відмовлено, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись статями 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 № 4761, в частині внесення зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.10.2025 № 6727 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за вересень 2025 року» шляхом виключення ОСОБА_1 із Додатку 2, згідно якого виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань, військовослужбовців, які не обіймають (тимчасово виконують) посади, визначені штатом у складі командування і штабу військової частини (зведеного підрозділу), та включення ОСОБА_1 до Додатку 1, згідно якого виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних завдань).
Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 № 4761 в частині утримання з ОСОБА_1 зайво сплаченої додаткової винагороди.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона