303/10280/25
2/243/1051/2026
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Дана позовна заява мотивована тим, що 24.12.2024 року о 08 год. 15 хв. у м. Ужгород по вул. Собранецька, поблизу КПП «Ужгород» - вантажний термінал, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volvo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «MAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «КРОНОСПАН РІВНЕ».
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
На момент дорожньо-транспортної пригоди між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та ТОВ «КРОНОСПАН РІВНЕ», було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспортні №28-0301-24-00013 від 02.01.2024 року, згідно з якими позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «MAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі про адміністративне правопорушення № 308/150/25 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування 27.12.2024 року та заява №77/03/24 від 14.03.2024 року.
Дана заява була розглянута, а пошкодження автомобіля потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було визнано страховим випадком.
Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі:
- Акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 05.02.2025 року;
- Рахунок – фактура № ТС00-09187 від 03.01.2025 року;
- Акт виконаних робіт № ТС00-09187 від 27.03.2025 року;
- Платіжна інструкція кредитного переказу коштів № 3411 від 06.05.2025 року;
- Страхового акту №ЗСКА-16808 від 12.02.2025 року;
- Розрахунку суми страхового відшкодування від 12.02.2025 року;
- Страхового акту №ЗСКА-16808/1 від 23.09.2025 року;
- Розрахунку суми страхового відшкодування від 23.09.2025 року.
Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 110 818 грн. 22 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 57490 від 12.02.2025 року та доплата в розмірі 27704 грн. 56 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 85353 від 23.09.2025 року, а разом: 110 818 грн. 22 коп. + 27 704 грн. 56 коп. = 138 522 грн. 78 коп. 
На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ТЗ «Volvo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом обов`язкового страхування власників транспортних засобів № 28-0301-24-00013.
ПАТ «Страхова компанія «УСГ» звернулось до страхової компанії відповідача із заявою № 53420 від 13.02.2025 року на виплату (страхового) відшкодування за полісом №221750349 за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату в розмірі 87 185 грн. 17 коп., згідно платіжного доручення №24028_00000/33802ае0-9b06-4с99-а063-0646420а844d від 24.04.2025 року та доплата в розмірі 17 437 грн.04 коп., згідно платіжного доручення №73142_00000/44е08с03-Idd3-4b0c-а063-0646420а0dbf від 01.12.2025 року, яка не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту №28-0301-24-00013, а разом: 87 185 грн. 17 коп. +17 437 грн. 04 коп. = 104 622 грн. 21 коп.
Тому, просить суд, стягнути з відповідача матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 33900 грн. 57 коп., а також судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте в позовній заяві містить заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлений своєчасно та належним чином, зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
02.01.2024 року №28-0301-24-00013 між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та ТОВ «КРОНОСПАН РІВНЕ», було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів. 
Страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування 27.12.2024 року та заява №77/03/24 від 14.03.2024 року.
Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 110 818 грн. 22 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 57490 від 12.02.2025 року та доплата в розмірі 27704 грн. 56 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 85353 від 23.09.2025 року, а разом: 110 818 грн. 22 коп. + 27 704 грн. 56 коп. = 138 522 грн. 78 коп. 

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Пунктом 2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Стаття 993 Цивільного кодексу України передбачає, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
З метою захисту інтересів потерпілого згідно з положеннями статті 1194 ЦК України на страхувальника (боржника) покладається додаткова субсидіарна відповідальність, яка застосовується у випадку, коли в зобов`язанні беруть участь два боржники, один з яких є основним, а другий додатковим (субсидіарним). При цьому основним боржником є саме страховик, який за договором обов`язкової цивільно-правової відповідальності зобов`язався відшкодувати третім особам шкоду, завдану його страхувальником, а субсидіарним (додатковим) сам боржник.
Указана норма кореспондується зі статтею 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на момент виникнення правовідносин, (далі Закон №1961-IV) є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
За вимогами статті 3Закону №1961-IV, чинного на момент виникнення правовідносин, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
У пункті 33.1.4 статті 33 Закону №1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).
Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону№1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Разом із тим, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.
Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Отже, страховик (ПАТ «СК «УСГ») за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим законом, і тільки третій особі - потерпілому.
Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики).
Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу та ПДВ.
За таких обставин відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток повинен відшкодувати ПАТ «Страхова компанія «УСГ» різницю між виплатою страхового відшкодування сплаченого за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0301-24-00013 та сумою страхового відшкодування виплаченого за полісом № 221750349, а саме: 138 522 грн. 78 коп. – 104 622 грн. 21 коп. = 33 900 грн. 57 коп.
Згідно із ч.ч. 1- 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач не скористався право на заявлення відповідних клопотань щодо надання доказів, витребування, не надав висновок експерта підголений для суду та не просив призначити експертизу вартості збитків.
Отже, відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування позиції позивача щодо вартості страхового відшкодування.
Щодо доводів відповідача про пред`явлення позову саме до винної особи, то суд зазначає, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 Цивільного кодексу України підстав.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №201/16373/16-ц викладено висновок щодо застосування норми права у правовідносинах, подібних зі справою №917/1093/21.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37 цього Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Ураховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги до ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи, що позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 8, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 979, 980, 993, 1191 ЦК України, ст.ст. 76-78, 81-82, 133, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування – задовольнити.

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ», (код ЄДРПОУ 30859524, 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32, Літ. А, п/р НОМЕР_4 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 33900 (тридцять три тисячі дев`ятсот) грн. 57 коп., а також судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Повний текст рішення виготовлений 24 квітня 2026 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду       І.О. Сидоренко