ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 604/786/25	Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б 	
Провадження № 22-ц/817/221/26 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючої - Храпак Н.М. 
Суддів -  Гірський Б. О., Костів О. З., 
за участі секретаря - Хоміцька С.О. 
та представника ОСОБА_1 — адвоката Щербатюка О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 604/786/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Щербатюк Олег Дмитрович, на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2025 року, ухваленого суддею Сташківим Н.Б., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Підволочиської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:
у липні 2025 року позивач ОСОБА_2 звернулась у Підволочиський районний суд Тернопільської області з позовом до Підволочиської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Позивач вказує, що вона є спадкоємцем майна померлого за законом, спадкова справа після смерті батька не заводилась (інші спадкоємці у встановлений законом строк не оформили свої спадкові права), однак протягом встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку вона не подала заяву про прийняття спадщини, що пов`язано із збройною агресією і військовими діями російської федерації на території України, а також важким психоемоційним станом після смерті батька, у зв`язку із чим позивач була позбавлена можливості повною мірою реалізувати свої законні права.
У зв`язку з наведеними обставинами вважає, що нею пропущено строк подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини з поважних причин та просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2025 року позов ОСОБА_2 до Підволочиської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволено.
Визначено ОСОБА_2 , додатковий строк для подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 1 (один) місяць з часу набрання рішенням законної сили.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Щербатюк Олег Дмитрович, просить рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2025 року у справі № 604/786/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.
Вважають, що дане рішення суду є незаконне та необґрунтоване, судом неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи; недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, внаслідок неправильного їх дослідження та оцінки, а також судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що судом першої інстанції не було у належний спосіб визначеного правовий статус спадкового майна, належність речових прав на нього.
Вказують, що судом першої інстанції було встановлено, що згідно відомостей про зареєстрований у житловому приміщенні осіб №40/16-14 від 15 травня 2025 року, наданих Підволочиською селищною радою, на момент смерті ОСОБА_3 , разом з ним в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживала його дочка ОСОБА_1 , а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину.
Водночас ОСОБА_1 , як особу (спадкоємця), яка прийняла спадщину, про що було встановлено судом першої інстанції в ході розгляду справи, не було залучено до розгляду справи, а тому рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17.07.2025 по справі №604/786/25 порушує її законні права та інтереси, а саме щодо прийнятої нею спадщини за законом.
Отже, суд першої інстанції не встановлено, що позов подано до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовної заяви.
Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Щербатюк О.Д. до суду апеляційної інстанції не поступав.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 — адвокат Щербатюк О.Д. апеляційну скаргу підтримав, з мотивів, викладених в ній та просив її задовольнити.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих кодом R 068056723246. 
Відповідач Підволочиська селищна рада у судове засідання, також не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету. Разом з тим, на адресу суду надіслали заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі їхнього представника та вказують, що при прийнятті рішення покладаються на думку суду. 
Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно з п. 1, п.2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку та день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 — адвоката Щербатюка О.Д., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 31 січня 2017 року Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (а.с.8).
З копії свідоцтва про заключення шлюбу серії НОМЕР_2 від 19 жовтня 1991 року, вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уклали шлюб 19 жовтня 1991 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу було змінено на ОСОБА_7 (а.с.7).
Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15 травня 2025 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 280(а.с.6).
Згідно відомостей про зареєстрований у житловому приміщенні осіб №40/16-14 від 15 травня 2025 року, наданих Підволочиською селищною радою, на момент смерті ОСОБА_3 , разом з ним в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживали ОСОБА_8 та ОСОБА_1 (а.с.14).
Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №81319877 від 27 травня 2025 року, у Спадковому реєстрі відсутні відомості про ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкодавця (а.с.13).
Інформаційним листом приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Коломійчука О.І. від 27.05.2025, ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що вона не звернувся у шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто вона вважається такою, що не прийняла спадщину.  Позивачу рекомендовано в судовому порядку визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.16).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме внаслідок збройної агресії та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України.
Суд виснував, що вказані обставини унеможливили своєчасне, протягом шести місяців після смерті спадкодавця, звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 . 
Також суд врахував ту обставину, що пройшов незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняттям спадщини та подачею заяви про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини менше двох місяців.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів в повному обсязі погодитися не може, з огляду на таке.
Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина перша ст. 1261 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша ст. 1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя ст. 46 ЦК України) (частина перша ст. 1220 ЦК України). 
Відповідно до частини третьої ст. 1272 ЦК України, суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 
Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись із позовом до суду ОСОБА_2 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Позивач вказує, що вона є спадкоємцем майна померлого за законом, спадкова справа після смерті батька не заводилась (інші спадкоємці у встановлений законом строк не оформили свої спадкові права).
27.05.2025, ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Коломійчука О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак отримала відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Звертаючись 09.07.2025 в Підволочиський районний суд, позивач ОСОБА_2 належним відповідачем у даній справі визначила Підволочиську селищну раду.
Однак, орган місцевого самоврядування залучається до участі у справі цієї категорії в якості відповідача виключно у випадку відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття. 
Згідно зі ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлено спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в процесуальному процесі самостійно.
Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18, пункт 41), визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Верховний Суд під час розгляду справи № 909/243/18 акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, Верховний Суд зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2). Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (див. пункт 8.10. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20 (провадження № 12-31гс22)).
Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (див. постанову Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18)).
Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19 (провадження № 61-11144св22), постанову Верховного Суду від 07 грудня 2023 року в справі № 363/2300/20 (провадження № 61-6922св23), постанову Верховного Суду від 13 грудня 2023 року в справі № 753/8710/21 (провадження № 61-6090св23)).
Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
У справі, що переглядається апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 оскаржуючи рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу мотивувала тим, що є особою, яка прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , так як на момент його смерті постійно проживала разом з ним в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Однак її не було залучено до розгляду справи та дане рішення порушує її законні права та інтереси.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ) є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 07.07.1979 року.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15 травня 2025 року.
Згідно відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №40/16-14 від 15 травня 2025 року, наданих Підволочиською селищною радою, на момент смерті ОСОБА_3 , разом з ним в будинку за однією адресою проживала ОСОБА_1 .
Враховуючи наведене та те, що ОСОБА_1 на день смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала разом з ним, що свідчить про те, що нею автоматично прийнято спадщину
Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц (№ 61-3014св19) зазначив, що відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Суд першої інстанції при вирішенні даного спору не надав належної правової оцінки питанню щодо наявності іншого спадкоємця, не роз`яснив позивачу його право на залучення до участі у справі у якості відповідача ОСОБА_1 , оскільки позов у даному випадку порушує права останньої.
За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не встановив, що позов поданий до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовної заяви. 
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Щербатюк О.Д., підлягає до задоволення, рішення Підволочиського суду Тернопільської області від 17 липня 2025 року скасувати і по справі постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Підволочиської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Щодо судових витрат.
За приписами статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже, розподіл судових витрат, понесених стороною у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та її переглядом, зокрема, у суді апеляційної інстанції, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.
З мотивувальної частини постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Підволочиської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, судові витрати зі сплати судового збору за такі позовні вимоги покладаються на позивача.
За подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 мала сплатити 1453,44 грн судового збору, однак ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 12 січня 2026 року ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору в розмірі 1453,44 грн за подання апеляційної скарги на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2025 року до ухвалення судового рішення в справі. 
Враховуючи, що апеляційна скарга задоволена повністю, то з ОСОБА_2 в користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1453,44 грн.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Щербатюк Олег Дмитрович, задовольнити.
Рішення Підволочиського суду Тернопільської області від 17 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Підволочиської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) в користь держави судовий збір у розмірі 1453,44 грн 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 березня 2026 року.

Головуюча          Н.М. Храпак

Судді:          Б.О. Гірський

О.З. Костів