Справа № 127/6300/26
Провадження № 22-ц/801/995/2026
Категорія: 44
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач:Береговий О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року	Справа № 127/6300/26	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Сала Т. Б., Шемети Т. М.,
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: Головне управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області, Ямпільський відділ державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,
розглянувши в порядку письмового провадження справу №127/6300/26 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області, Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2026 року про направлення справи за підсудністю, яку постановила суддя Борисюк І.Е. в Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 02 березня 2026 року, 

встановив:

Короткий зміст позовних вимог. 
У лютому 2026 року  ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Держави Україна в особі Головного управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області, Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Просить стягнути з територіального управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області згідно статей 1173, 1174 та 1166 ЦК України на користь ОСОБА_1 , суму відшкодування прямих збитків у розмірі 204782,83 грн. Стягнути з територіального управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області згідно частини 1 статті 23 ЦК України на користь ОСОБА_1 , суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 250000 грн. Вирішити питання щодо стягнення судового збору.
Ухвала суду першої інстанції.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2026 року передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за підсудністю до Ямпільського районного суду Вінницької області (24500, Вінницька область, м. Ямпіль, вул. Свободи, 116).
Ухвала суду мотивована тим, що зі змісту позовної заяви, органом, діяннями якого заподіяно шкоду позивачу, є саме Ямпільський відділ державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження якого є: Вінницька область, Могилів-Подільський район, м. Ямпіль, вул. Б. Хмельницького, буд. 50. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що дана справа не підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області і має розглядатись саме за місцезнаходженням Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у Ямпільському районному суді Вінницької області. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу. 
Не погодившись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою, постановлену з порушенням норм процесуального права. Просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2026 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В апеляційній скарзі посилається на те, що він звернувся з позовом до двох відповідачів: Головного управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Пирогова, 29) та Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (Вінницька обл., м. Ямпіль, вул. Богдана Хмельницького, 50), а тому має право на альтернативну підсудність, передбачену положеннями ч. ч. 15, 16 ст. 28 ЦПК України, згідно з якої позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу.
Таким чином вважає, що зазначена цивільна справа підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області. 
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2026 року про направлення справи за підсудністю, надано учасникам справи 5-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу головний державний виконавець Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мушик Т.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін. Зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала суду є законною та постановлена з дотриманням норм процесуального права. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2026 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи, згідно з ч.2 ст.369 ЦПК України.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.
Позиція суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до двох відповідачів: Головного управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Пирогова, 29) та Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (Вінницька обл., м. Ямпіль, вул. Богдана Хмельницького, 50).
Просить стягнути з територіального управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області згідно статей 1173, 1174 та 1166 ЦК України на користь ОСОБА_1 , суму відшкодування прямих збитків у розмірі 204782,83 грн. та згідно частини 1 статті 23 ЦК України на його ж користь суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 250 000 грн. Вирішити питання щодо стягнення судового збору.
Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі ч.1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.
Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.
Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.
Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.
Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.
Основними видами підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна.
Суть підсудності за вибором позивача, або альтернативної підсудності, полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги. Законодавець установлює вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачає конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися.
За загальним правилом територіальної підсудності суд є наближеним до місця знаходження відповідача, тобто тієї сторони у спорі, яка презюмується неправою. Правило підсудності за місцем знаходження відповідача стосовно доступності правосуддя є зручним саме для нього, а не для особи, яка звертається до суду за захистом.
Тлумачення ст. ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається саме на альтернативну підсудність, передбачену положеннями ч. ч. 15, 16 ст. 28 ЦПК України, згідно яких позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.
Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу.
Позовні вимоги пред`явлено ОСОБА_1 до кількох відповідачів, які мають різні місця реєстрації, у зв`язку із чим у позивача наявні правові підстави для застосування правил альтернативної підсудності відповідно до положень ч. ч. 15, 16 ст. 28 ЦПК України.
Вказаним обставинам не була надана правова оцінка судом першої інстанції, у зв`язку із чим суд дійшов необґрунтованого висновку про неможливість прийняття позовної заяви до свого провадження із застосуванням до спірних правовідносин альтернативної підсудності, передбаченої ч. 15 ст. 28 ЦПК України відповідно до якої належним судом для розгляду даної справи є Вінницький міський суд Вінницької області, за зареєстрованим місцем знаходження одного із відповідачів – Головного управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Пирогова, 29).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про передачу даної справи за підсудністю на розгляд до Ямпільського районного суду Вінницької області.
При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2026 року не можна вважати законною та обґрунтованою, висновки суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю є помилковими і не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, тому ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню. 
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст.27, 28, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2026 року про направлення справи за підсудністю скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Головуючий    О. Ю. Береговий

Судді     Т. Б. Сало

Т. М. Шемета